14 



ningar synas öfverHödiga; icke så för den, som kan finna behof af, och 

 intéresse uti, att göra bekantskap med enskilla landskapers och komuners 

 forntid, enskilla slägters och personers öden och lefnadsförhållanden. Om 

 en stor häfdetecknare i djerfva konturer, på några rader, med några pen- 

 seldrag, med mästarehand i en totalbild frammanar hela generationer, hela 

 perioder ur forntidens mörker, så ar en sådan talia, om den skall vara 

 sann, ett resultat af detaljforskningar. Må vi derföre icke underkänna 

 densamma, ty all pålitelig, all verkelig historia hvilar ytterst på den. 



Lagus använde t. ex. mycken möda till att bevisa alt den rykt- 

 bare riksmarsken Klas Fleming icke, som man vanligen trott, dött den 

 den 13 Maji, utan en månad tidigare, den 13 April 1597. Mången kunde 

 anse det likgiltigt, huru härmed må förhållit sig. Så tänker likväl icke den 

 som vet, att Fleming, såsom konung Sigismunds nitiske anhängare 

 och rikets storamiral hade den svenska flottan i den yttre skärgården utan- 

 för Åbo rustad för att, så snart som möjligt, skynda till Sverige, och alt 

 det af denna expedition kunnat bero, huruvida hertig Karl skulle bibehålla 

 väldet eller ej, huruvida den store Gustaf Adolf någonsin skulle pryda 

 Sveriges konungathron, eller Wasa ättens telningar ifrån Warschau äfveu 

 skulle sträcka sin spira öfver sitt arfrike. Den aflidne sjelf yttrar 

 härom: "I sanning Fleming hade icke kunnat stå till svars på häfdernas 

 allhärjarting, i händelse den 13 Maj verkeligen skulle hafva varit hans 

 dödsdag. Den 13 Maj inträffade enligt nya stilen på den 25; segelleden 

 hade således redan i veckotal varit öppen och farbar; och Fleming skulle 

 svikit sin monarks förtroende och missvårdat hans intressen, derest llollan 

 och armén då icke varit från Finland utrustade och till och med redan 

 till Sverige anlände, för att tillintetgöra hertig Karls förrädiska slemplin- 

 aar." Lagi undersökning innebär således en redogörelse af orsakerne 

 hvarföre händelserue togo den vändning historien visat, samt ett rättfär- 

 digande af Flemings minne. Likasom denna undersökning funnit sin 

 plats i Finska vetenskaps-societetens akter, hafva i desamma jemväl ingått 

 den hädangångnes 



"Afhandling om Fiulands titel af Storfurslendöme och hertig Jo- 

 hans finska förläningar," hvari han ur gamla handlingar visar att Finland 

 aldrig, såsom några författare uppgifvit, i sin helhet varit hertigen förlä- 



