16 



handskrift, innehållande riksskatt mästaren Jesper Mattson Krus' förteck- 

 ning öfver Adelns gods i Finland år 1618. Likasom fordom Porthan be- 

 gagnade Ju ustens biskopskrönika, alt medelst tillfogade noter och anmärk- 

 ningar sammanbringa ett magazin, horreum som han sjelf säger, till upp- 

 lysning af Finlands öden under medeltiden, så använde Lagus Jesper 

 Mattsons förteckning att lemua underrättelser om mera än två tusen egen- 

 domar i landet, samt deras äldre och nyare ägare. Sålunda kommer han 

 att omnämna mera än tretusenfemhundra personer, och begagnar tillfället 

 att om deras bedrifter, lefnads- och slägtförhållanden, isynnerhet under I5:ie 

 I6:e och 17:e seklet, lemna rikhaltiga notiser och upplysningar Säkert 

 skall ingen, som framdeles önskar vinna närmare kännedom om någon 

 märkeligare finsk slägt eller man för dessa tider, och minst den, som vill 

 företaga sig att om någon af dem lemna en minnesteckning, kunna undgå 

 att rådfråga detta arbete, och sällan skall det inträffa, att han ur detsamma 

 icke vunnit någon förut okänd upplysning. Med rätta bör derföre detta den 

 aflidnes sista och vigtigaste arbete anses och uppskattas såsom ett genealogiskt 

 och biografiskt magazin för den finska häfdeforskningen, i synnerhet för sed- 

 nare hälften af det katholska och de begge första seklerne af lutherska 

 tidehvarfvet- Bokens titel är: "Undersökningar om Finska Adelns Gods 

 och Ätter, eller Jesper Mattson Krus' förteckning öfver Nye och Gamble 

 Frelsis Landhböndher vlhi Finlandh a. 1618, med biografiska, genealogi- 

 ska, heraldiska, topografiska och kameralistiska anteckningar." Texten med 

 företal och register VI och 140 sidor, noterne 572, jemte trefaldige regi- 

 ster och rättelser 707 sidor, in 4:o. Arbetets sista ark hade jemnt hun- 

 nit blifva satt och till korrektur framlemnadl ; den åldrige läste det på 

 dödsbädden och nedlade sedan pennan, för att aldrig återtaga den. Få 

 timmar derefter uppfyldes hans önskan, då han sade: "jag längtar till 

 henne, som före mig bortgått; jag är trött vid lifvet." Intill sin sista 

 dag, intill döden har han sålunda redeligen arbetat i sitt kall, i vetenska- 

 pens, i fosterlandets tjeust. Frid vare öfver hans stoft. 



Hans bortgång påskyndades genom ett sorgebud ifrån fjerran land. 

 Hans andre son, juris docenten licentiaten Knut Ferdinand Lagus 

 hade i Schweitz sökt bot mot ett svårt bröstlidande, men der funnit sin 

 graf. Budskapet lade den ålderstigna sörjande modren på dödsbädden, 



