mera för sina medborgerliga och statsmanna förtjenster upphöjdes i adligt 

 stånd, ledde sjelf sonens undervisning anda tills denne den 22 Juni 1809 

 vid 15 års ålder intogs såsom student vid akademien i Upsala, der han 

 dock först vårterminen 1810 begynte bivista de akademiska föreläsningar- 

 ne. Inskrifven såsom medlem af Westmanlands nation, på den grund, att 

 hans förfäder varit inom denna provins bosatte, egnacle sig den unge af 

 Schulten hufvudsakligen åt mathematiska studier, hyilka han med fram- 

 gång fullföljde under ledning af den utmärkte Svanberg, Sveriges beröm- 

 daste mathematiker, under hvars presidium han disputerade såväl pro exer- 

 citio som pro gradu öfver tvenne, såsom det synes, af Svanberg för- 

 fattade afhandlingar af astronomiskt innehåll. Sedan af Schulten den 8 

 Febr. 1815 undergått fdosofie kandidat-examen, hvarvid honom tillföll 

 högsta vitsordet laudatur i mathematik, fysik och astronomi, blef han 

 samma år d. 15 Juni promoverad filosofie magister och innehade dervid 

 andra hedersrummet. Att han redan då genom sin redbara karakter och 

 sina öfverlägsiia kunskaper hade tillvunnit sig kamraters aktning och för- 

 troende, bevises bland annat deraf, att han såsom nyssblefven kandidat ut- 

 sågs till kurator för Westmanlands nation, i hvilken befattning han lik- 

 väl endast qvarstod under vårterminen 1815. Efter 6 års trägna studier 

 vid nordens äldsta och mest frejdade universitet, återvände han nemligen 

 till fäderneslandet, försedd med utmärkt hedrande vitnesbörd, och ingick 

 den 18 Okt. 1815 vid Abo akademi, såsom medlem af Abo nation. 



Kring den närmast föregående genom vigtiga allmänna förändrin- 

 gar utmärkta tidpunkten, hade de mathematiska vetenskaperna vid den fin- 

 ska högskolan lidit en känbar förlust genom professor Met h ers afgång, 

 hvilken på begäran erhöll afsked år 1812 och lemnade universitetet för 

 att i landtligt lugn och stilla medborgerlig verksamhet tillbringa sina öfriga 

 dagar, saknad såsom en rättskaffens embetsman och såsom en med lyck- 

 ligt elementärt framställningssätt begåfvad lärare. Hans plats fylldes vis- 

 serligen icke ovärdigt af Joh. F re dr. Ahlstedt, som ifrån akademie-se- 

 kreterareljensten, den han i 4 år förestått, 1812 befordrades till professor 

 i mathematiken, i hvilket embête han qvarstod till sin 1823 inträffade död; 

 men de mathematiska vetenskaperna hade likväl icke så många represen- 

 tanter hos oss, att det ju icke måste anses för en vinning för universitetet 



