före om eu yngre medlem af Cousistorium : Han lojvar att blijuu 

 en %od Cunsiitorinlis, enar denne vid sitt inträde deri icke sökte alltför 

 sjelfständigl ingripa i äreiideruas behandling, utan biträdde den mening 

 pluraliteten af de äldre medlemmarne af Kollegiet hade fattat. Såsom in- 

 spektor för Satakunda nation vidhöll han i del längsta den mening, att 

 medlemmarne af nationen borde efter ålder fördelas i Seuiores och Juniore», 

 med afgjordl berättigande eller snarare sagdl åliggande för de förra att 

 vaka öfver de senast iuskrifna medlemrnarnes seder och uppförande samt 

 af dem uppbära tillbörlig aktning och anseende, allt på sätt äfveu hos 

 åtskilliga andra nationer var öf ligt under namn af Insinuation eller någon 

 annan symbolisk form af hvad man fordom kallade Peualisui. Ofta hörde 

 man den gamle ogilla det nya sättet alt ål en afgåeude medlem gifva ett 

 testimonium vilae, såsom honom i allo misshagligt. Han ville åt inspektor 

 i allo reservera den oinskränkta makt och-myndighel han ifrån fordom in- 

 nehall, äfven om det skedde med ett ''veto". Men en annan lid kom och 

 den gamle såg sig slutligen tvungen a t afhålla sig ifrån hvarje öfver- 

 läggning som angick afgifvandel af aldelniugs vittnesbörd och leinnade der- 

 löre bela bestyret åt Curator, hvilken befattning jag för tiden vid Sata- 

 kunda Nation beklädde. Endast förbehöll han sig att genom kurator få 

 del af de vigligare ärender, som vid nationens veckomöten förehades. 

 Han var öfverhufvud känslig för hvarje annat förfarande och gaf del med 

 oförställda ord lidl och ofta tillkänna. Jag kan ej heller neka, all han ej 

 sällan utsatte sig för obehag då han, ihärdigt vidhållande sin gamla åsigt, 

 enligt sina önskningar sökte genomdrifva ett eller annat beslut vid natio- 

 nens sammanträden, hvari nationens medlemmar syntes vara af annan 

 lanke än Inspektor. 



Om någonsin så blef C. R. Sa h 1 b e r g s Consisloriella verksamhet satt 

 på prof den lid, då efter den olyckliga brand som öfvergick Abo siad och 

 förstörde Universitetet med alla dess samlingar, den Finska högskolan blef 

 förlaggd till Helsingfors år 1828. Den Bolaniska trädgärden och Musei 



DÖ «o O 



angelägenheter, hvilka nu påkallade nya förslag och åtgärder, för atl i för- 

 yngrad gestalt uppstiga ur askan, föranledde ibland andra Professor C. R. 

 Sa biberg, hvars vetenskapliga ställning djupt var i tingens nya skick 

 intresserad, att framkomma med nya genomgripande förslag, hvilka ofta,. 



