genom inrättandet af Sällskapet p-o Fauna & Flora Fennica. Härtill bi- 

 drog en talrik förening af unge män, hviikas syftemål var att genom resor 

 i alla delar af landet, lyfta Finlands naturforskning ur den glöm- 

 ska, hvari den sekellange hvilat. Detta Sällskaps plan lag alltså deri, att ge- 

 nom tillkallandet af så talrika medlemmar som fås kunde, tillskapa sig 

 fonder för en framtida verksamhet, samt genom utgifvande skrifter i alla de- 

 lar af Nal uralhistorien, bearbeta studium af fäderneslandets uamrforsk- 

 ning till samma höjd den i andra bildade länder innehar. Hvilka frukter 

 detta sträfvande burit, de ro m behöfver man icke fråga. Sällskapet äger för 

 det närvarande ett vackert museum som innehåller endast fosterländska na- 

 turalster och besitter stående fonder, af hvilka besparingarne årligen användas 

 till resor i naturhistoriska hänseenden inom fosterlandets landamären. 

 Här lefver C. R. Sa hl bergs minne i tacksam åtanke hos alla vänner af 

 fosterländsk naturforskning och hvem påminner sig icke de glada stunder 

 C. R. Sahlberg beredde åt sällskapets vänner genom de i lifligl minne 

 bevarade Fauna-middagarne, hvilka hvarje år om sommaren så glädligt 

 firades i Botaniska Trädgården och der månget qvickt skämt flödade ifrån 

 Sahlbergs mun cch läppar. C. R. Sahlberg var i allmänhet en god 

 värd och tycklig tillfällighetstalare. Hans landtställe, der han lillbragle 

 somrarne, utgjorde derföre en mycket besökt samlingsplats för vänner, tjen- 

 stekamrater och lärjungar. Hvar och en som kom, blef hjerlligt emottagen 

 och fallet var ännu detsamma på hans gamla dagar; gamla vänner hastade 

 ofta att besöka honom på hans Tusculum Huvitus, der han ända till sista 

 åren med känd gästfrihet undfägnade hvar och en som med sin närvaro 

 (agnade den gamle, och der hvarje vän af finsk Pomologi hade mycket att 

 lära, mycket att inhemta, ty de såkallade Sahlbergska Äpplen ochSahl- 

 bergska Jordgubbarne voro på den omgifvande nejden, d. v. s. hela Abo 

 trakten, mycket eftersökta och öfverallt gouterade. 



Under C. R. Sahlbergs verksamhetstid, h var under han uteslutande 

 egnade sig åt Entomologin, riktade han mången ynglings håg uppå denna 

 gren al naturforskningen och Finland hade lyckan då att äga en och annan 

 ung man, hvilken äfven i utlandet förvärfvat sig ett ansedt namn såsom 

 naturforskare. Till dessa räknar jag den celebre Grefve Mannerheim, som 

 jemte det han i samhället intog en hög ställning såsom embetsman och pä 



