56 



9) Den sydlige og nordlige Sandrand ligger imellem Sand, og 

 dens Mægtigbed er 12 — 56 Tommer. 



10) Dobbelrændeme hvile paa Sand, ere bedækkede af Sand og 

 Leer, og 9 til 12 Tommer mægtige. 



11) En Flöts uden Navn, som hviler paa Leer, er bedækket af 

 Sand og har en Mægtighed af 8 — 9 Tommer. 



12) Blykopperand ligger imellem Sand, og har en Mægtighed af 

 6 — 7 Tommer. 



15) En Flöts uden Navn hviler paa Sand, er bedækket af Leer 

 og har 12 — 18 Tommers Mægtighed. 



14 & lo) To ubenævnte Flötser, som b'gge imellem Sand og 

 hvoraf hver har 8 — 9 Tommers Mægtighed. 



Middelmægtigheden af alle hidtil bekjendte Flötser i dette System 

 er omtrent 16 Fod. 



I deres Strygningslinie begrændscs de, som allerede tidligere er 

 anfört, ved den forvirrrede Masse, der sandsynligviis er et Spring, og 

 som i en NNV og SSO Retning adskiller dem fra Bakkeaaens System ,• 

 i sydbg Retning sætte de over Blykkoppeaaen, men möde her et an- 

 det endnu næsten ubekjendt System, hvoraf en Rand forekommer ved 

 den sydlige Rred af Blykoppeaaens Munding, som stryger NO og SV, 

 og staaer maaskee i Forbindelse med Hvidoddens buèformige Schicht- 

 ningssystem. 



Efter at Enkelthederne ved de forskjellige Systemer ere angivne 

 kunne vi nu forsöge at sammenligne Forholdene, og at opsöge Aarsa- 

 gerne til den utroelig forvirrede Leiring i dette hele Kulterrain. 



Et Rlik paa Kortet gjör det öieblikkeligen klart, at det egentlig 

 er Knudkirkes granitiske Halvöe, hvorfra al Forvaring og Forstyrrelse 

 gaaer ud, og hvortil de alle sammen have Hensyn. Tænke vi os da 

 hele Kulformationen afsat i horizontale Lag, og endnu bedækket af 

 Vandet. Nu indtraadte en Sænkning, som betegnes ved de to store 

 Spring, den NNV og SSO og den VNV og OSO, som danne Grændsen 



