59 



iJkke undres over, at Overfladen i det Bornholmske Kuldistrict bar jævnet 

 alle disse Sænkninger, og- ikke længere bærer Præg deraf. 



Af Rlykoppeaaens Kulsystem kjender man hidtil ikkun een Flöts 

 sydlig for denne Aaes Munding. 



Knlformationerne sonden for Rönne. 



Syd for Rönne ere Forholdene ikke mindre mærkværdige, her 

 findes de hvide Sandstene med Kul, i et Forhold til de gule og jernhol- 

 dige, som synes at hentyde paa en bestemt Forskjel i Alderen imellem 

 disse tvende Dele af Formationen. Gallilykkens Kullag, som trække sig 

 ned til Ormebækkens Munding, höre til den jeruholdende Formation, og 

 her ved Ormebækken stryge de IXO og SV og falde imod SO. I Rug- 

 ten imellem Vellingsaaen og Ormebækken, forekommer i Soen 2 Kullag, 

 som efter Folkenes Angivelse have samme Strygningslinie og Fald som 

 Ormebækkeus Kulflötser, og den samme Strygningslinie og Fald have 

 igjen de to Kullag, som ere bekjendte under IVavnet Korsodde Ræn- 

 derne, og som stöde op til Vellingsaaen. Det synes derfor klart, at de 

 jernholdende Sandstene med Kullag gaae igjennem Söen, og at Vellings- 

 aaens System og Rönne-System er det samme. Inde i Landet imellem 

 Onsbækken og Ormebækken findes nu et jernfrit Kidsystem med IV og 

 S Strygningslinie og Fald imod Ost. Det er altsaa klart, at dette Sy- 

 stem stötter sig op imod det jernholdende System i Söen, og er yngere. 

 Ja det er ikke usandsynligt, at det jernholdende System allerede havde 

 sit Hældningsforhold da Onsbækkens jernfrie Kulsystem blev afsat. Det 

 hostrykte Træsnit viser Forholdene, hvor a eller Onsbækkesystemet tæn- 

 kes seet i dets Faldretning og 

 Schichternes Hoveder altsaa 

 vise sig som horisontale Linier, 

 medens d er Knorreborg-Sy- 



stemets hældende Lag, c er 

 Rullesteensformationen. 



