54 



«teen og den jernholdendc Kulformation iltkun ere to Led af een For- 

 mation, medens den jernfrie Kuldannelse horer til en anden Formation. 

 Da Leiringsforholdene vise, at de her afhandlede Dannelser ligge 

 imellem Overgangsforniationen og et Lag:, som efter Dr. Beck*) svarer 

 til det övre Giönsand i England, er det nødvendigt, at vore bornholmske 

 Formationer höre til en af de mange Kuldannelser, som ere meer eller 

 mindre udviklede i denne Tid. Disse ere: 



1) Den ældre Kulformation, hvortil jeg har regnet alle Kul, som 

 tildeels findes i Overgangsdannelser, i Bjergkalken, i den ældste rode 

 Sandsteen og i den egentlige Kulformation, characteriseret især ved Le- 

 pidodendron. 



2) Kullene i Keuperformationen. 

 5) Kullene i Liasskiferne. 



4) Kullene i den dybere Deel af den store Jurakalkformation. 

 (Brora, Yorkshire). 



5) Kullene i Karpath-Sandstenen. 



6) Kullene i Wealdformationen og dens tydske Kepræsentanter. 

 Af disse 6 forskj eilige Kulformationer imellem Overgangstiden og 



Grönsandet, kunne vi strax udelukke den ældste, hvis Lepidodendron- 

 Arter aldeles mangle paa Bornholm. Keuper -Sandstenenes övre quarts- 

 rige Lag, som hyppigen gaae over i virkelig Quartsbjerg, der forme- 

 delst dels grove Korn er særdeles anvendelig til Möllestene, har megen 

 Liighed med Sandstenene fra Hör, Grödbyeaae og Vellingsaae. Den in- 

 deholder f. Ex. ved Gotha, hvidt ildfast Leer, der udslemmes af Stenen, 

 og bruges til Porcelainfabrikationen. Alberti**) characteriserer den saa- 

 ledes: „Vorhersehend ist er gelblich weiss, seltner gelblichgrau mehr 

 oder weniger durch den beigemengten Feldspath ins Köthliche spielend. 



•) Dr. Beck i Procedings of the geological Society. London 1856. 

 •) Beiträge zur Monographie des bunten Sandsteins , Muschelkalks und Keupers. 

 Stuttgard. Cotta, 1834. Pag. 148. 



