77 



nocet tykkere end de övrige, sidder fem Tommer og otte Linier fra 

 Spidsen af den lukkede Mund. Mellemrummet imellem denne Rygfinne 

 og- den anden er det dobbelte af Afstanden imellem to Straaler. 



Den anden eller lange Rygfinne har 172 Straaler, af hvilke den 

 forste sidder sex Tommer og een Linie fra Mundspidsen, den sidste en 

 halv Tomme fra Hvirvelstöttens Ende. Den begynder meget lav, tager 

 langsomt til i Höiden indtil den omtrent i Begyndelsen af Totallæng- 

 dens sidste Fjerdedeel opnaaer sin störste Hüide, som udgjör bos dette 

 Individuum tre Tommer og elleve Linier eller omtrent Kroppens halve 

 störste Hüide, hvorfra den igjen men i stærkere Forhold, aftager til 

 sidste Straale, som er noget længere end den forste. Folgende Tabel 

 viser Straalernes Tiltagen og Aftagen i Længde: 



Straale: l ste -, 18 de ; 71 dc ; 105< le ; 120 de ; lo0' lc ,- 172 de ; 



Længde: 5"' ; 2" 8'"; 3" dO"; 3" 11'"; 3" 10"'; 2" 1'"; 0" 7'". 

 Alle Straaler ere tynde biiielige Pigge, uden mindste Spor til 

 Tverstriber. I deres Articulationsende udvide de sig i et sadelformigt 

 Skjold, som paa sin Midte har en kort böiet Torn, hvorved opstaaer en 

 Rad af smaae Skarpheder langs med Roden af den hele Finne. Straa- 

 lerne selv ere for Foleisen og under Loupen aldeles glatte, hvorimod 

 Hr. Valenciennes har ved sit Exemplar fundet dem lidt skarpe. 



Som en fra Gadboret langt tilbagerykket rudimentair Gadborfinne 

 kunde den imod Halens Ende siddende korte, sammentrykte og tvedelte 

 Torn betragtes, hvis længere Spidse vender fortil, imedens den anden 

 og kortere viser bagtil imod Halefinnen.*) At denne Torn hos Vaag- 

 mæren ikke kan betragtes som et til Sideliniens Skjoldrække henhörende 

 Led, er ovenfor blevet oplyst. Umiddelbart bag denne brede Torn sid- 

 der en anden tynd og bevægelig; som Fortsættelse af denne rudimentaine 



•) Tab. II. Fig, 3. 



