90 



Piaeopus, der synes at forekomme regelmæssigt men i meget ringe An- 

 tal i Grönland. 



Vandfuglene, som udgjöre det sturste Antal af grönlandske 

 Fugle, ere i Europa fortrinsviis Polarfugle, hvad enten de saa ere 

 Standfugle, eller de blot opholde sig der i Udrugningsperioden , og 

 dette er Aarsagen til, at de for en stor Deel blive fælleds for den 

 gamle og nye Verden; vi træffe heller ikke i Fabricii Fortegnelse en 

 eneste Art, som vi jo ikke kjende fra de europæiske Faunaer. 



De Forogelser, som Fortegnelsen paa de grönlandske Fuglearter 

 har erholdt, især i de sidste 8 Aar, ere meget betydelige, og da de 

 tildeels forandre Characteren af denne Fauna, synes det passende at give 

 en Oversigt over dem i denne Indledning, hvis Bestemmelse er at vise 

 Overvægten af eiendommelige eller amerikanske Hvirveldyr over de 

 udelukkende europæiske i Grönland. Denne Tilvæxt skyldes især Capi- 

 tainlieutcnant Hollbbll, den af Grönlands naturhistoriske Undersögelse 

 fortjente Reisende Valu, og forskjellige Andre, som have gjort Sen- 

 dinger af Naturalier til det kongelige Museum. 



Vi ville, for at lade den geographiske Oversigt af Fordelingen 

 desto tydeligere fremtræde, anföre disse nye tilkomne Fuglearter under 

 folgende Rubrikker. 



i. Tilvæxt af Fuglearter, som ere fælleds for Europa 



og Nordamerika. 



1. Falco Peregrinus: kun 2de Individuer har jeg seet fra Grönland. 

 Denne Art opholder sig efter Riclairdson om Sommeren omkring 

 Hudsonsbugten og ved Kysterne af det arctiske Hav. Parrtj bragte 

 flere Exemplarer med fra 3Ielville-Oen. 



2. Strix brachyotos, hvis Forekomst i Grönland i det Forcgaaende 

 er udförligt omhandlet, findes i Nordamerika meget hyppigt i Pels- 



