100 



land. Denne smukke Fugleart henhürer til samme Afdeling: afFinke- 

 slæp-ten, som de europæiske og asiatiske Arter Fringilla rustica og 

 Fr. Pithyornus , til en Overgangsform imellem Finkerne og Værlin- 

 gerne (Emberiza) , og blive derfor af nogle Faunister satte i den 

 ene, af andre i den anden Slægt. Museets Exemplar er en Han. 

 Hele Overhovedet og Nakken er sort, hvilken Farve afbrydes ved 

 tre hvide Længdebaand, af hvilke det Mellemste, som tager sin Be- 

 gyndelse lidt ovenfor Capistrum , er det bredeste. De andre to ere 

 smallere og begynde hver paa sin Side umiddelbart over og foran 

 Öienlaagene. Alle tre lobe sammen i Nakken, som derfor næsten 

 ganske er af hvid Farve, og har paa hver Side et sort Tverbaand; 

 Mellemryggens Fjær og de store Vingedækfjær have en hvid Plet. 

 Bagryggen og Overgumpen ere brune, Struben hvid, Siderne af 

 Halsen og Brystet blaaliggraae, Mellembugen graalighvid, Under- 

 gumpen smudsigt rödligguul. Halen lang, dens Fiær ligesom Vin- 

 gernes med småle lysebrune ydre Kanter. 



Hirvndo Americana fViLS. Denne Svalearts Forekomst i Grönland 

 maae vel ansees for tilfældigt, da det eneste mig bekjendte Indivi- 

 duum derfra var, da det fangedes, aldeles ubekjendt for Grenlæn- 

 derne; det blev taget ved Fiskernæsset efter en meget hæftig Storm 

 fra Sydost, og indsendt til 3Iuseet af Hr. Vahl. Paa det ameri- 

 kanske Fastland gaaer denne Art indenfor Polarcirkelen, og Richard- 

 son*) har truffet den redebyggende ved Fortet good Hope under 

 671° IX. B. I Temperaturforholdene synes derfor iklte at ligge 

 nogen Grund for, at den ikke skulde kunne forekomme regelmæssigt 

 i det mindste i Sydgrönland, dog er Yngleperiodens Temperatur 

 maaskee större paa Fastlandet selv under den 67° IX. B. end i 

 Grönland paa 63°. 



•) 1. c. pag. 329. 



