118 



sig-, der har bevæget mig til at ansee Cottus tricuspis for at være den 

 Art, som Fabricius urigtigen kalder Cottus Gobio. Jeg har nemlig i de 

 5 sidste Aar erholdt mange Ulker fra Grönland; af disse passe tvende 

 Arter meget godt til Beskrivelserne af Cottus Scorpius Fn. Gr. og af 

 Cottus scorpioïdes, den 5 die Art, skjöndt ikke overensstemmende med 

 Cottus Gobio, maa altsaa vel være den saaledes i Fauna grönlandica 

 benævnte Fisk. Hertil kommer at jeg har erholdt Individuerne af disse 

 3 Arter just i det Mængdeforhold, som svarer til det af Fabricius angivne 

 Talrighedsforhold af Arternes Individuel' i Grönland, saaledes at der 

 er blevet indsendt de fleste Individuer af Cottus gronlandicus Cuv., færre 

 af Cottus tricuspis Mus. Heg., og meget faa af Cottus Scorpioides, som 

 efter Fabricii Udtryk ogsaa skal være den sjeldneste*). At Artsnavnet 

 Gobio ikke kan beholdes bliver af det Foregaaende klart. Cottus tricus- 

 pis kommer meget nær til Cottus ventralis Cuvier fra Kamschatka-Havet. 



Nr. 4. Denne nye Artsform af Ulkeslægten blev fundet imellem 

 flere Individuer af Cottus gronlandicus og Cottus tricuspis, som Formand 

 Doiyh indsendte fra Nennorlalik i Aaret 1855. Denne interessante Art 

 afviger fra de övrige derved, at den har Tænder paa Ganebuerne; de 

 meget tætstaaendé Oine, og det ringe Antal af Straaler i Rygfinnerne 

 gjör den ligeledes kjendelig ved forste Oiekast. En udförligere Efter- 

 retning om den findes i Oversigten over det kongelige Videnskabernes 

 Selskabs Forhandlinger, og jeg haaber at kunne senere levere en Teg- 

 ning af den. 



Nr. 5. Af Triglops Pingelii har jeg ved Artens forste Oflentlig- 

 gjörelse troet at burde danne en egen Slægtsform under Navn af 

 Triglops (jfr. det kgl. Vid. Selsk. Forhandlinger 1. c). Det bliver imid- 



•) End yderligere bekræftes denne Mening derved, at kun hos Excmplarcr af denne 

 Art har Hr. liiHyer truffet Fabricii Lerniea gobina. hos de andre tre Arter har 

 dette Snyltedyr ikke været fundet. See Rr'oyers naturhist. Tidsskr. Heft. 3, pag. 280. 



