122 



gere tilbag-e end hos Lumpenus. Den har 14 Straaler i Brystfinnerne, 

 og- den relative Længde af disse er forskjellig fra den hos CL Lumpenus, 

 hvorved Finnen faaer en anden Form; derimod er Antallet af Straalerne 

 i Ryg- og Gadborfinnen det samme. Membranen fra Ryg- og Gadbor- 

 finnen fortsættes til Midten af de yderste Straaler i Halefinnen. Med 

 Hensyn paa det större Hoved nærmer den sig til den folgende Art, fra 

 hvilken den iövrigt ved flere Kjendetegn let adskilles. 



Nr. 16. Denne nye udmærkede Art adskiller sig ved flere let 

 opfattelige Kjendetegn fra de övrige grönlandske Cliims- Arter. Dens for- 

 holdsviis store Hoved har langt större Oine og en kortere Underkjæve, 

 end de forrige Arter. De forreste meget korte Pigge i Rygfinnen ere 

 ikke forbundne med hinanden ved en fuldstændig Membrane, men staae 

 næsten frit. Brystfinnernes Form er ligeledes forskjellig, idet Længden 

 af de mellemste Straaler er aftagende, og Finnen saaledes lidt indskaaret 

 i Randen. Den korte Halefinne har en lige Rand (pinna cequalis), 

 medens den er stærkt türundet hos de övrige Arter. 



Nr. 17. Læser man med Opmærksomhed Reskrivelsen af Blen- 

 nius Gnnellus i Fauna gronlandica, opstaaer der Tvivl om Artsnavnets 

 rigtige Anvendelse, og Tvivlen bliver til Vished naar man sammenligner 

 i Virkelighed den grönlandske Fisk med den europæiske. Den har 

 derfor tidligere været omtalt af mig som en nye Art under Navn af 

 (jrönlandicus. Imidlertid passer den ufuldstændige Reskrivelse, som 

 Bloch har givet af Centronotus fasciatus i Systema piscium pag. 165, ret 

 vel til den , skjöndt den dertil leverede Tegning Tab. 57 kun i Hoved- 

 sagen, nemlig i de 2 de mörke Tverbaand ved Oinene har Lighed med 

 den grönlandske Fisk. Det vigtigste, som kunde siges imod en saadan 

 Mening er, at Centronotus fasciatus skal efter Bloch være fra Tranque- 

 bar; men den tidligere af mig godtgjorte Urigtighed i det angivne 

 Findested af Aspidophorus decagonus og af Asp. monopterygius svækker 



