131 



Nr. 35. At Fabricii Ophidium viride ikke kan henfores under 

 Slægtsformen Ophidium, endskjündt den nærmer sig- mere til denne, 

 end til Aaleslægten, er blevet oplyst i en tidligere Meddelelse til Viden- 

 skabernes Selskab*). Den danner en egen Slægtsform, som bærer 

 Navnet Gymnelis af den aldeles nögne Hud. Iblandt de fra flere 

 Steder i Sydgrönland og Mellemgrönland i de sidste 3 Aar indsendte 

 Individuer viser sig en betydelig Forskjel i Rygfinne-Pletterne og i 

 Kroppens Tegning, men kun en ringe i de relative Maal. Det bar endnu 

 ikke været mueligt at bestemme, om disse Individuer henhöre til 

 forskellige Arter; men jeg haaber, inden det Bidrag i hvilket denne 

 Slægtsform skal afhandles, vil blive færdigt til Trykken, at kunne ved 

 bedre Exemplarer blive sat i Stand til at have en bestemt Mening 

 derom. De mest paafaldende Varieteter ere forelöbigt i Fortegnelsen 

 betegnede med egne Navne, men ikke optagne som Arter under 

 Löbenummerne. 



Nr. 34. Beskaffenheden af de indsendte Exemplarer af lobis 

 har ikke tilladt ved en fuldstændig gjennemfört Sammenligning at afgjöre 

 til hvilken af de europæiske, i den senere Tid adskildte Arter, Tobianus 

 og Lancea, den grönlandske Tobis henhörer, eller om den er en fra 

 begge forskjelb'g Art, dog skulde jeg af flere Grunde erklære mig for 

 den sidste Mening, hvorfor den ogsaa er optaget i den grönlandske 

 Samling under Navn af Ammodijtes dubius. Hos denne Art tager Ryg- 

 finnen sin Begyndelse ligefor Spidsen af den til Kroppens Side udstrakte 

 Brystfinne, ligesom hos Ammod. Tobianus, med hvilken den ogsaa har 

 de smaae med en kort Pandestilk forsynede Mellemkjæver fælleds, men 

 dens Hoved er betydeligt kortere end hos den sidste, hos hvilken Hovedet 

 forholder sig til Totallængden som 1 til 4^ efter Yarrell, hvorimod 

 Hovedet indeholdes 6 Gange i Totallængden hos dubius; hos et Indivi- 



•) Beretningen om det kongl. Vidensk. Selsk. Forhandlinger 1830 og 1833. 



R 



