134 



fore den til de barbugede Fiske, hvor den dog vilde staae ganske isoleret 

 og uden Overgang til nogen af denne Ordens Slægter. Exemplaret er 

 fra Spidsen af Underkjæven , som rækker lidt ud over Overkjæven, til 

 er Spidsen af Halefinnen, 25 Tommer langt. Legemets Omrids kan 

 kun ved Tilnærmelse bestemmes; det er ved Mundvigen næsten ligesaa 

 bredt som höit, dog er Brcden noget mindre, benimod Halen bliver det 

 mere og mere sammentrykt, og tilsidst bliver Höiden flere Gange större, 

 end Breden; Bugen synes at have været convex og hængende. Den 

 störste Höide over Bugens Midte indeholdes omtrent 21 Gang i Total- 

 længden. Fiskens hele Form har nogen Lighed med Arterne af Slægten 

 Antennarius, kun er Hovedet ovenpaa meget fladt. Huden erindrer 

 meget om Cycloptcrtts sjnnosus; den er besat med en Mængde store, lavt 

 kegleformige Beenplader, hvis Midtpunkt ender sig i en kort, glat, 

 stump Spids, nedenfor hvilken der udgaaer dybe uregelmæssige Furer til 

 Banden, saa at deres Overflade bliver stjerneformigt stribet. De have en 

 Diameter af 10 — 14'" og en Axe som er 2 — 4 /// og staae omtrent paa 

 14 — 16"' Afstand fra hinanden. Paa Hovedet findes ingen saadanne 

 Plader. Membrana branchiostega har 6 Straaler. Brystfinnen er kort og 

 sammensat af 12 Straaler. Bygfinnen sidder tæt ved Halefinnen og har 

 9 Straaler. En Deel af Halefinnen er afrevet, og i det tilbageblevne 

 Stykke tælles 5 Straaler. 



Den Deel, som især giver den et paafaldende Udseende, og hvor- 

 ved man forledes ved forste Öiekast til at see i den een eller anden Art 

 af Antennarius eller af Lophius , er en 6^ Tommer lang og 2 Linier 

 tyk Beenstraale paa Midten af Hovedet. En tyk med smaae dybtliggende 

 Stjæl besat Hud bedækker dette Been, hvorved Straalen i sin Heelhed 

 faaer en Diameter af 4^"', eller en Tykkelse af en Örns Pennepose. 

 Beenstraalen selv er artikuleret til et bevægeligt Grundbecn ligesom 

 Straalerne i en Bygfinne, kun med den Forskjcl, at det ligger horizon- 



