172 



ved den foregaaendc Art, nemlig ved et mindre Hoved, en længere Bug- 

 hule og svagere Tænder. Hos den beslsrevne Hands!; nfLycodcs rettculatus 

 indeholdes Hovedets Længde 41- Gang i Totallængden, hos denne Hun 

 derimod 4^ Gang. Hos den forste, som har en Længde af fjorten 

 Tommer og fem Linier, er Gadhorets Afstand fra Mundspidsen sex 

 Tommer og elleve Linier; hos den ti Tommer lange Rognfisk derimod 

 fem Tommer. Tænderne ere hos Hunnen mere afslidte end hos den 

 meget större Han, som lader formode, at hiin er ældre og at fölgelig 

 Hannen opnaaer en betydeligere Storrelse. Der finder, saa vidt jeg kan 

 see, ingen Afvigelse Sted i Mavens og Tarmehanalens Dannelse; Leveren 

 har ogsaa samme Form, men den er forholdsviis af större Volumen, thi 

 uagtet den betydelige Forskjel i Legemets Störreise, er Leverens absolute 

 Störreise lige hos begge de sammenlignede Individuer. Milten er der- 

 imod forholdsviis mærkeligt mindre hos Rognfisken. 



Rognsækken eller Æggestokken er enkelt, tyndvægget og uden 

 Indsnit; i dens af næsten fuldbaarne Rognkorn udspændte Tilstand, 

 saaledes som den forekommer hos dette Exemplar, er den af en pære- 

 dannet Form, dens Længdeaxe er en Tomme og sex Linier; Tveraxen 

 i den forreste Ende er en Tomme og en Linie, i den bageste Ende otte 

 og en halv Linie; TJdföringsgangen er meget kort, og aabner sig bag 

 Gadboret. Æggene eller Rognen er af en brandguul Farve, af et 

 Uampckorns Störreise. Hvis Tiden havde været angivet, paa hvilken 

 Indsenderen havde erholdt dette Individuum, kunde Rogngydningstiden 

 i det mindste ved Tilnærmelse have ladet sig bestenrtne. 



Denne Art strækker sig ligesaa langt imod Norden som Lijcodes 

 fnhlii; om den ogsaa gaaer ligesaa langt imod Syden, er mig ubckjendt; 

 det sydligste Sted, hvorfra Museet besidder den, er Fiskernæsset. 



