2*9 



karakteristisk for Moderen. Folerne ere forholdsviis meget tykkere hos 

 Ungen, og besatte med tydeligere Borster; de överstes Svöbe bestaaer 

 kun af fem Led, Bisvbben af to Led. De nederste Föleres Svöbe har 

 kun sex Led; egentligen er ingen Grændse eller Adskillelse antydet 

 mellem Skaft og Svöbe, paa Grund af den sidstes Tykkelse og Læng- 

 den af dens Led. Hovedet er temmelig stort, idetmindste saa langt som 

 Kroppens to forste Binge, og Pandespidsen mere fremragende end hos 

 den Voxne. Öjnene ere mindre, ikke nyredannede men ovale, og for- 

 oven, som jeg mener, lidt bredere end forneden. Födderne ere af en 

 meget tvkkere og plumpere Form. Længden af disse Individer er hen- 

 imod 2^"'. 



Gammarus Sabini er nedsendt fra Sydpröven, Julianehaab, Fiske- 

 næsset, Godthaab og Omenak, og forekommer upaatvivleligen paa hele 

 den grönlandske Kyst. 



Jeg kan ikke forlade denne Art, uden at gjöre opmærksom paa, 

 at jeg i det nordlige Kattegat, især ved Hirtsholmen, har fundet nogle 

 faa Individer af en Gammarus, hvilken jeg uden al Betænkning vilde 

 have opstillet som en ny Art, dersom de betydelige Forandringer, G. 

 Sabini undergaaer i sin Tilvext, havde været mig ubekjendte. Nu der- 

 imod vover jeg ikke, idetmindste ikke uden yderligere Erfaringer, at ad- 

 skille den fra G. Sabini, da de Forskjælligheder, den viser, muligen 

 alle kunne forklares af Individernes yngre Alder. Mine Exemplarer ere 

 alle tagne af Fiskegarn, der havde været udsatte paa 4 til 5 Favne 

 Vand. Længden af de storste Individer udgjbr 5'" eller lidet mere. 

 Spor til Generationsvirksomhed bemærkes hos ingen af dem, skjöndt 

 de ere samlede i flere Sommermaaneder. De vigtigste Omstændighe- 

 der, hvori de stemme overeens med G. Sabini ere: begge Fölerpars 

 ligestore Længde; Formen af Munddele, Fodder, Epimerer, Haleap- 

 pendix og Byggens sidste Tænder (især maa Tænderne paa Bagkrop- 

 pens tredie og fjerde Ring vel mærkes). De Forhold, hvori de 



