262 



korteste; tredie og fjerde Led længere end andet, kortere end femte, 

 indbyrdes omtrent lig-e lange; Kloen lang - , stærk, ltun lidt krummet men 

 meg-et spids. Disse lo Fodpar have kun faa og korte Börster. 



Femte, sjette og syvende Fodpar afvige ikke i andre Henseender 

 fra den almindelige Form, end i den Tilböjeligked til skarpe Kanter og 

 fremtrædende Torne, som ogsaa lier y Urer sig; næmlig i Grundleddet 

 eller Laaret, hvis bageste Rand har et temmelig dybt Indsnit i Midten, 

 hvorved en fremragende Vinkel eller Spidse opstaaer oven- og nedenfor 

 Indsnittet. 



De sex Par falske Fodder vise intet Mærkeligt; femte Par er 

 endeel kortere end fjerde, hvorimod sjette omtrent rager ligesaa meget 

 frem som dette. 



Ilaleappendixct bestaaer af en enkelt, opadrettet Plade, som er 

 lidt tilspidset bagtil, og i 3Iidten af den bageste Rand viser et lille 

 Indsnit. 



Alle Kroppens syv Ringe og Bagkroppens tre forste Ringe ere 

 bedækkede med fem, eller om man vil med syv Rækker Pigge. Disse 

 udgaae, i Almindelighed talt, fra hver Rings bageste Rand, og ere 

 sammentrykkede, i Enden tilspidsede, bagud rettede. Den forste Række 

 löber langs Ryggens Middellinie, og overgaaer de övrige langt i Stör- 

 reise. Paa hver Side af denne, omtrent midt imellem den og- Side- 

 pladernes Tilheftningslinie, lobe anden og tredie Række. Neden for 

 disse, lige ovenfor Sidepladerne, fremgaaer endnu en Række paa hver 

 Side, den fjerde og femte. Sjette og syvende Række opsiaae, om man 

 ellers vil antage disse, derved, at Sidepladerne ikke, som sædvanligt, 

 ere flade, og slutte tæt op til Fodparrenes Grundled, men staae ud fra 

 disse, og ere mere eller mindre krummede og bugtede. — Bagkroppens 

 Ringe vise et forskjælligt Forhold: hos den forste udgaae paa hver 

 Side af Ryggens Middellinie fra den bageste Rand fire Torne, af hvilke 

 dog den nederste er meget lille; den anden Ring viser kun tre Torne 



