288 



Metoecus Medusarum Kr. 



(Tab. HI, fig-. 15). 



(Oniscus Mediisaruin Fahr. Fn. gr. n. 232). 



Detle Dyr udmærker sig-, ligesom adskillige nærstaaende, ved en 

 tyk, opsvulmet Krop, en smallere Bagkrop, et stort Hoved o. s. v. Jeg har 

 seet Individer fra omtrent 5 /y/ til 10'", eller maaskee endnu lidt större; 

 dog synes de store Individer at være langt sjeldnere end de smaa. 



Hovedet er stort, tykt, ovalt, af meget större Höjde end Længde, 

 fortil ligesom brat afstumpet, dog med afrundede Kanter og en Fordyb- 

 ning omtrent i Midlen af den forreste Flade, fra hvilken Folerne udgaae. 



Folerne ere meget korte; ved at sammenligne dem med Hovedet, 

 (inder man, at de maaskee overgaae deltes Længde lidet; hvorimod de 

 omtrent indeholdes to Gange i dettes Höjde. 



Det forste Par, som sidder höjt ovenover det andet, omtrent i 

 Midten af Hovedets Höjde, er ikke alene noget længer end dette Par, men 

 ogsaa af stærkere Bygning. Af Form er det syldannet, og bestaaer af 

 Svöbe og Skaft. Skaftets forste Led er kort, tykt, i Enden tykkere eud 

 ved Boden; andet og tredie Led ere meget korte, indbyrdes omtrent af 

 lige Længde, tilsammen kun halvt saa lange som forste Led. Svöben er 

 idetmindste dobbelt saa lang som Skaftet, uden Spor til Led, spidst til- 

 löbcnde, langs den nederste Band besat med temmelig lange Börster. 



etuiet Par Fölere ere anbragt mod Grændsen af Hovedets Un- 

 derflade. Skaftels sidste Led er næsten saa langt som de to foregaaende 

 tilsammentagne. Den tilspidsede, syldannede Svöbe er kun lidt længer 

 end Skaftet, og viser hverken Led eller Börster. 



Öjnene ere meget store, og indtage næsten ganske Hovedets 

 Sideflader, saavelsom den slörste Deel af den forreste Flade. To Ste- 

 der paa hver Side vise de en mörkere (rödligblaa) Farve*). 



•) Hvad lier er sagt om Ojnenc, passer sig hun paa de i Spiritus opbevarede Indivi- 

 der. Hos levende Dyr er Forholdet anderledes, hvilket dccls sees af Fabricius, 

 dccls ogsaa direkte Erfaringer over nærstaaende Dyr paa vore Kyster have lært mig. 



