298 



«Jeg - troer at være befbjet til at henfüre det her korteligen beskrevne 

 Dyr til Slæg-ten Lestrigonus Mil.-Eihv., da det besidder en Egenskab, 

 der angives som karakteristisk ene for denne Slægt blandt alle Hype- 

 rinerne, næmlig- Fölere, hvis Svöbe bestaaer af mange Led*). Med Hen- 

 syn til den korte Antydning-, 31.-E. giver over den eneste tilforn bekjendte 

 Art (Lestrigonus Fahret), er folgende Diagnose udkastet: 



Lestrigonus exulans : antennis superioribus longitndine 

 capitis cum primo et secundo corporis annulo juncti; pedunculo bre- 

 vissimo, triarticulato ; flagella pcdunculi lonyitudincm qvadruplo su- 

 perante, parte basali crassiori, fttsiformi, parteqve terminali fili- 

 formi, midtiartiadato ; antennis inferioribus ejusdem ae superioribus lon- 

 qitudinis vel paullulo longioribus ; pedunculo triarticulato, flagelloqve 

 partim longiori, midtiartiadato ; pcdibus primi et secundi paris manibus 

 destituais. 



Jeg- har g-ivet denne nordiske Art IVavnet exulans med Hensyn 

 til, at Slægtsnavnet Lestrigonus oprindelig-en tilhorer et Folkeslag- i 

 Italien; ligesom ogsaa den eneste forhen belsjendte Art af denne Am- 

 fipodslægt er funden i et sydlig-ere Hav. 



Afbildninger : Tab. IV, fig-. 18, a. de överste Fulere; b. de 

 nederste Fölere; c. det forste Par Födder. 



Ilyperia oblivia Kr. 



(Tab. IV, fig-. 19.) 



Formen af denne Hyperia , hvoraf jeg - kun har seet et eneste 

 Individ fra det sydlige Grönland, stemmer temmelig - overeens med 



•) Et andet Skjælneniærke, at Kroppens forste Ring skal være rudimentær hos Slæg- 

 ten Lestrigonus, passer mindre godt, men kan uaturligviis ikke ene motivere nogen 

 Adskillelse mellem disse Dyr. 



