32o 



löber sig - omtrent til 1 af alle bekjendte Amfipoder*). Af disse Kjends- 

 gjerninger synes man maaskee berettiget til at antage det som en Na- 

 turlov, at n:edens Krabber og Kræbs, eller med et Ord Dekapoder, som 

 befolke de sydlige Have under mange forskjællige Former, mod Norden 

 mere og mere forsvinde, indtages i visse Maader deres Plads af Amfi- 

 poderne, der ber fremtræde i et overvejende Forbold saavel mod Deka- 

 poderne som mod bele Kræbsdyrldassen ; en Overvægt, der maaskee ikke 

 viser sig mindre i Antallet af Individer end Arter. 



Uagtet det grönlandske Hav besidder Dyr af begge Amfipoder- 

 nès Hovedformer, Gammarina og Hijpcrina, udgjöre de forste, og blandt 

 disse atter Salfatoria, det langt talrigste Antal. Det er især til Slægten 

 Amphilhoe at denne Overvægt skyldes: de arktiske Arter af denne Slægt 

 (10 i Tallet) belobe sig til Halvdelen af Arternes Tal fra alle andre 

 Have (20 efter M.-E.), eller til 1 af det bele bekjendte Artstal. 



Endnu en Bemærkning kunne de grönlandske Amfipoder give 

 Anledning til. De ydre Integumenter vise bos Slægterne Gammarus og 

 Amphithoe en Tendens til at antage skarpe og kantede Former, til at 

 udsende Horn og Torne, som ingenlunde i den Grad iagttages hos Ar- 

 terne i de sydligere Have, og som synes at voxe, jo böjere man stiger 

 op mod Nord. Gammarus loricatus, Gammarus Sabini, Amphithoe 

 Edwardsii, Amphilhoe Hystrix, Amphithoe crislata, der alle naae meget 

 langt ind i Polarzonen, syncs at tale for denne Mening. 



Isopoderne udgjöre kun 9 Arter, eller mindre end \ af de ark- 



») Dette sidste Resultat erholder jeg paa folgende Maade: Miltie-Edwards optæller 

 78 sikkrc Anifipodarler fra Verdens forskjællige Have* til disse lægger jeg de 

 grönlandske Arter, med Undtagelse af de ved M.-E. allerede optagne (26—5), 

 hvorved Antallet voxer til 99. De grönlandske Amfipoder forholde sig altsaa til 

 alle bekjendte Amfipoder som 26 til 9». Alle bekjendte Amfipoder udgjöre endvi- 

 dere efter denne Beregning- omtrent T ' s af alle bekjendte Itruslaeecr; istedetfor at 

 de, för nærværende Arbejde, kun udgjorde lidet mere end ^ 6 . — Da M.-E. har be- 

 nyttet saavel Alt, hvad det rige Pariser-Museum opbevarede, som ogsaa hvad de» 

 zoologiske Literatur tilbod ham, kan hans Fortegnelse vel ansees for temmelig 

 fuldstændig for den Tid, den bckjcndtgjordeä. 



fid Sel. naturvid, og malhem. Afh, I'll Deel. g s 



