526 



tiske Kræbsdyr, men disse faa Arter fremstille os næsten alle Ordenens 

 Familieformer, lige fra Land- og Ferskvands- Isopoderne til de parasi- 

 tiske Cymothoer og Epikarider. 



Lcemipodemes Orden, der er indskrænket til et. saa overordent- 

 ligt ring-e Antal Arter, har ogsaa i Grönland Repræsentanter for sine 

 to Hovedformer: de traaddannede og de ovale. 



Branchiopodernes lille Orden tæller vel kun een grönlandsk Art, 

 men Individernes forbausende Mængde giver ligesom Erstatning for 

 Mangelen af Afvexling i Form. 



De grönlandske Entomostraceers Antal indeholdes mere end 13 

 Gange i Antallet af de grönlandske Krustaceer; men da denne Orden 

 af iöjnefaldende Grunde maa antages at være mindre undersögt den 

 nogen anden Afdeling, vil den rimeligviis kunne modtage de fleste Beri- 

 gelser, og saaledes maaskcc snarest kunne modificere de her angivne Forhold. 



Pyknogonidernc eller de edderkopdannedc Kræbsdyr udgjöre om- 

 trent ^ af samtlige grönlandske Kræbsdyr, men da denne Orden kun 

 tæller overmaade faa Arter, vil den maaskee i ingen anden Fauna ind- 

 tage et saa stort Forhold. Ogsaa Individernes Antal synes ikke ubetydeligt. 



Snyltekrtehsene endeligen, hvis Artstal overstiger Sjettedelen af 

 hele Klassens Arter, indtage saaledes en ikke ubetydelig Plads i den 

 grönlandske Krustace- Fauna. leg vover her at fremsætte en Formod- 

 ning, hvilken, da Videnskaben savner de fornödne Data, endnu ikke 

 kan hæves over en blot Formodnings Rang: næmlig den, at Snyltekræb- 

 sene maaskee forholdsviis have Overvægten i den kolde og en stor Deel 

 af den tempererede Zones Have, medens derimod Cy molboerne faae 

 Overvægten, og spille en lignende Rolle i de sydligere Have. 



Forholdet af Amfipoder, Læmipoder, Pyknogonider og Parasiter 

 skulde jeg saaledes være tilböjelig til at ansee som det mest Karakteri- 

 stiske for den nordlige Zones Kræbsdyr-Fauna. 



