5a0 



En egen sympathise Nerve har jeg- ikke fundet, men, som jeg 

 maa tilstaae, heller ikke sögt efter med tilstrækkelig - Vedholdenhed, forend 

 Farvernes Blegnen gjorde denne Undersögelse al for vanskelig. 



Blandt Nerverne fra det forreste Gangliepar fortjene især de til 

 3Iundkuulhedens Dele og de til Öinene særskilt at beskrives; hine ville 

 imidlertid bedst blive det ved selve Mundhuulhedens Beskrivelse. Til 

 hvert Öie gaae to Nerver fra det forreste Ganglion paa samme Side. 

 Den ene af disse Nerver svulmer, ^" fra dette Ganglion og lidet længere 

 Ira Öiet, selv op til et lille Ganglion (6), der er 0,083'" langt og 0,063'" 

 bredt, og- maaskee maa betragtes som et Seenerveganglion. Skjöndt 

 meget lille, er det dog ved sin hvide Farve meget let at finde, selv uden 

 Forstørrelsesglas. 



§ 8- 

 Öinene. (Fig. 29.) 



Öinene ligge i Nakkegrubens Dybde (Fig. 5). Deres gjensidige 

 Afstand er \'", fra Halsens Siderand ligge de ^'". Bundt omkring 

 dem er Huden trukken dybt ind, saa at i selve Nakkegruben atter hvert af 

 dem har sin egen lille Grube. Det lykkes heller aldrig, at flaae Huden 

 af paa dette Sted med Öinene vedhængende, og det er vanskeligt nok 

 at klippe disse af til nærmere Undersögelse. 3fan maa altsaa helst lade 

 Præparationen gaae ud fra de indre Dele og tilsidst forsigtigen lösne 

 Muskellaget, een Trevl ad Gangen, for at faae Huden af Nakkegruben 

 med Öinene og deres Nerver ganske isolerede. 



Hvert Öie (Fig. 29) har Formen af en noget böiet Cylinder med 

 runde Ender. Hele Öiets Længde udgjor 1'", Breden T V'- Den for- 

 reste runde Ende, den gjennemsigtige Hornhinde, staaer betydelig frem 

 over Hudens Overflade, nemlig ^'". Ved gjennemgaaende Lys adskil- 

 ler man under Mikroskopet adskillige Dele i det Indre af Öinene. Deres 

 mellemste Tredicdeel er sædvanligviis ganske mörk, den forreste og 



