5r>i 



bageste gjennemsigJig ; hvorved jeg dog maa gjbre opmærksom paa, at 

 disse Undersogelser ere gjorte paa Brændeviinsexemplarer, og* at det 

 altsaa er meget muligt, at ogsaa den bageste Deel af Öiet er muri;. 

 eller beklædt med et sort Pigment, der er revet löst efter Duden. I den 

 forreste Deel af Öiet kan man meget tydelig ltjende en mindre gjennem- 

 sigtig Kjerne, aabenbart Lindsen. Jeg bar gjort flere Forsüg paa, at 

 tage denne ud af Öinene, men det vilde aldrig lykkes mig uden ved 

 at knuse Oiet, og dermed ogsaa Lindsen. 



Huden omkring Öinene er rigeligen forsynet med egne meget 

 tynde Muskeltrevler, der, om jeg ikke tager feil, forlöbe i 5 forskjellige 

 Retninger. Det er imidlertid ikke let at faae disse tydelig at see, fordi 

 man sjelden faaer aftaget det egentlige Muskellag uden tillige at beska- 

 dige disse Muskler. Jeg vilde være tilboielig til at antage, at disse 

 egne Hudmuskler omkring Öinene kunde tjene som Öienlaag, hvis ikke 

 Öinenes stærke Fremragning syntes at tale derimod. 



Öinene ere lette at finde paa alle Exemplarer af Clione, naar 

 man forst kjender deres Plads. Paa friske Brændeviinsexemplarer maa 

 man endog strax blive dem vaer, eftersom de stikke stærkt af som to 

 hvide Smaakorn (de coagulerede Lindser) paa en mbrk Grund, der 

 atter er omgivet af de lysere Muskler. Maaskee ere de ulige mindre 

 tydelige paa levende Exemplarer, medens baade Lindserne og de deres 

 morke Grund begrendsendc Muskler endnu ere gjennemsigtige, og deraf 

 maa det maaskee forklares, at Fabricius ikke har lagt Mærke til dem. 

 Paa ældre Exemplarer ere de almindeligviis noget skjulte derved, at 

 Huden omkring dem er svulmet op, hvorved hele Nakkegruben , men 

 især begge Öiengruberne komme til at ligge meget dybt. I denne Til- 

 stand har den Clione været, som Peron har afbildet*). 



Omendskjöndt man allerede flere Gange har tilskrevet Clione 



•) Annal, du Museum, Tome XV, PI. 2, fig. 5. 



Xx* 



