387 



modentlig ere saavel liiae som disse af muskulös eller fibrös Natur, thi 

 disse yderst tynde Væg-g-e have en vis Fasthed, saa at de ikke let rives 

 itu. Lettest er det at finde de Skillevægge, hvorved Middclhuulheden fortil 

 og paa Siderne aflukkes og begrendses fra Randkuulhederne. Ogsaa er det 

 temmelig let at vise denne Huulheds forreste Væg, hvormed den stoder til 

 Indvoldshuulhedeus stærke Hinde, som og de Steder af disse Skillerum, der 

 stöde til 31uskellaget. Svært er det derimod at angive, hvorledes alle tre 

 Iluulhedcr forholde sig hcnad Halespidsen. I Middelhuulhcden selv fandt 

 jeg nogle Gange andre Skillerum, hvorved den deeltes paa tvers i flere 

 Afdelinger. Om der paa disse Skillerum ligger et Haarkarnet mellem 

 Legemets Vener og de til Forkammeret gaaende Kar, medens Havvandet 

 maaskee træder ind gjennem smaa skjulte Aabninger i Huulhedcrnc , er 

 et Spörgsmaal, som jeg desværre ikke vover at besvare. Eller om 

 Clione maaskee skulde have yderst letaffaldende Gjeller paa Bagkroppen, 

 der endnu af Ingen ere sete? Saadanne Spörgsmaale kunne neppe 

 besvares uden ved directe Undersögelser, hvilke jeg inderligen önsker 

 selv at finde Ledighed til at anstille. 



§ 22. 

 Oversigt over de vigtigste Resultater af disse Undersögelser. 



1. Det i Finnerne synlige gitterag'tige Net dannes ikke af Har, men 

 paa hver Flade af to Lag Muskeltrevler. (Pag. 512 — 346). 



2. Det Kar, man har antaget for den store Gjelleaare, er Aorta 

 (Pag. 584), og saaledes er ingen Grund forhaanden til at antage, 

 at Finnerne skulde tjene som Gjeller. (Pag. 546). 



5. I Bagkroppen findes egne overmaade tynde gjennemsigtige Skille- 

 rum, hvorved dannes tre store Huulheder, der ere fyldte med en 

 gjennemsigtig Vædske, og der, efter deres Beliggenhed tæt op til 

 Hjerteforhammeret at slutte, synes at staae i et vist Forhold til 

 Aandedrættet. (Pag 586—587). 



