19,54. 



90 A. E. Arppe. 



ver. I öfrigt är förhållandet för blåsrör enahanda med livad jag- vid Blansko- 

 stenen anfört". Angående den kemiska analysen meddelas följande: 



„1,22 gr. finslammadt pulver, livarifrån allt magneteu följbart var innan 

 rifningen utdraget, och som före vägningen var torkadt vid + 150", lemnade, 

 efter behandling med först kungsvatten och sedan kolsyradt natron, 0,07975 

 gr. olöst. Resultatet utföll som följer: 



Hela massan. Det lösliga i procent. 



Kiseljord 0,425 37,4n hålla syre 19,44. 



Talkjord 0,344 32,922 12,44] 



Jernoxidul 0,325 28,6io 6,51 



Manganoxidul 0, 009 0,793 0,17 



Lerjord 0, 003 0,264 0,12 



Kopparoxid, tennoxid, kali och natron' . spår spår*) 



Olösligt 0,079 — 



1,215 100,000 

 Händelsen hade således här tillskyndat mig ett prof af det mineral, 

 som utgör hufvudmassan af meteorstenarnes af syror lösliga beståndsdel, 

 hvaraf den slutsats kan dragas, att denna beståndsdel är ett silikat af talk- 

 jord och jernoxidul, troligen i varierande inbördes förhållanden, men i hvil- 

 ket kiseljordens och basernas syre är lika. Det öfverskott i det sednare, 

 som i de föregående analyserna visat sig, härrörer uppenl)arligcn till en del 

 från inblandadt svafveljern, hvilket i analysen erhållits oxideradt, men om 

 dervid tillika funnits antingen jernoxid-oxidul eller ett mera basiskt silikat, 

 lemna mina försök oafgjordt. 



Det här analyserade mineralet ger teraligen otvunget formeln fS-\-2MS: 

 emedlertid är det skäl att förmoda, att atomförhållandet är en tillfällighet, 

 och att meteor-olivin innehåller dessa isomorfa silikater i varierande förliål- 

 landen. 



Den delen af Lautolaxstenen, som icke löstes af syra och kolsyradt 

 natron och utgjorde 0,37 p. c. af stenens vigt, lemnade, efter behandling 

 med fluorvätesyra, chromjern olöst till ungefär 1 procent (0,0127 af det ana- 

 lyserade qvantum), hvari förhållandet för blåsrör utviste närvaro af tenn. 

 Flusspatsyran hade upplöst talkjord, kalkjord, jernoxidul, lerjord och man- 

 ganoxidul, i förhållanden som synas utvisa, att det är af lika sammansätt- 

 ning med det olösliga mineralet ur de föregående meteorstenarne". 



*) Tennoxidhalten var ungefär såsom i meteorst.enarne vanligt, men kopparoxidens liait 

 var s;i ringa att reaktion deraf var svår att för blåsrör framtaga. 



