94 A. E. Aeppe. 



tagne. Stenens största längd är 11 centimeter; dess största bredd S.s cent.; 

 dess höjd 6,7 cent. Dess vigt utgör numera 775,5 gr. sedan 25 gr. blifvit 

 afsågade för att tillställas British Museum i London och 21 gr. blifvit aflem- 

 nade till Universitetet i Dorpat, hvarutom det vid afsågningen uppkomna pul- 

 ver och afskilda miiulre stycken tillsammans väga 22 gr., till följe hvaraf 

 stenens hela vigt utgjort 843,5 gr. 



Den delar sig för betraktelsen temligen naturligt uti tvenne hälfter: eu 

 öfre afrundad, en undre, af plana, ehuru ojemna ytor begränsad; gränslinien 

 emellan begge hälfterna bildar en oval figur, vid den ena ändan något sma- 

 lare än vid den andra och endast på ett ställe vid den bredare ändan, der 

 stenen är likasom afskuren, betydligt afvikande från sitt plan. Den Öfre 

 delens bugtiga yta bildar i vertikal genomskärning mot den längre diame- 

 tern en kroklinic, som närmar sig en cirkelbåge, hvars radie vore =8cent. ; 

 mot den kortare diametern har afskärningens begränsningslinie en form, som 

 liknar en parabel. På undre sidan äro tvenne ojemna }'tor öf\er\ägande , 

 hvilka ungefär i stenens midt bilda en afrundad kant af 125"; mot den bre- 

 dare ändan luta de med ungefär 110" och i;{ü" mot en liten plan yta, som 

 afskär ändan och med stenens öfre del bildar en finkel af 100"; det hörn, 

 som skulle uppkomma af dessa trenne plana ytor, är af en liten ojemn af- 

 rundad yta afskuret. En bifogad teckning af hr M. v. Wuights hand lem- 

 nar en tydligare föreställning om stenens utseende. 



Ursprungligen har hela stenen varit omsluten af en svart skorpa; numera 

 är ännu nästan hela öfre delen dermed betäckt; undre delen är det till un- 

 gefär ^/4 och vid sidorna hafva genom de sednaste af skärningarne blottade 

 ställen uppkommit, som äro egnade att gifva en föreställning om stenens 

 inre beskaffenhet. Den svarta skorpan är något skroflig ej blott af upphöjda 

 ådror eller strimmor, som på hvardera sidan af stenen ifrån midten stryka 

 mot sidorne, utan äfven af små upphöjningar, som på hela ytan äro kring- 

 strödde. Dessa ojemnheter äro störst på den undre sidan; på midten af den 

 öfre sidan är stenen slätast. För öfrigt är skorpan likformig; dock kan man 

 här och der upptäcka några grönaktiga och Inita korn med glänsande yta. 



iSjelfva massans allmänna petrografiska natur kan ej bättre karakteri- 

 seras, än som skett af Rose i ofvananförda beskrifning; endast med afseende 

 å det förevarande stycket anser jag mig kunna göra några anmärkningar. 

 De oUvfärgade kornen förekomma i mängd, men ej jemt fördelade, utan på 

 några ställen, isynnerhet på öfra sidan af den bredare ändan hopade i stor 

 myckenhet; de äro vanligen ganska små, men på ett ställe af den smalare 

 ändan förekommer en sammangyttring af 7 m. m. i längd och 2 i bredd. 



