Om 3retcorsfetiar från Lnotolaks. 95 



De äro stimdom mera }!;ulg'råa äii gTönaktiya och liafva af Bkrzelu's blifvit 

 förvexlade med det hvita mineral, som i meteoriten förekommer, men dock 

 genom hans analys bevisats vara olivin. 



Det hvita mineralet, som Nordenskiöld ansett vara leucit, men Rosk 

 betraktat som anorthit, vore onekligen den af meteorstenens beståndsdelar, 

 som främst förtjente att bestämmas. Tyvärr! förekommer det dock i så ringa 

 mängd, att jag deraf ej kunnat åtskilja mera än några centigram. På ett 

 ställe af stenens blottade undre yta uppträder det något ymnigare, men i 

 närmaste förening med olivin; det är rent hvitt, har perlemor- och glasglans 

 samt mussligt brott och är tydligt spjelkbart åtminstone i tvenne riktningar, 

 som med Inarandra bilda sneda vinklar, samt, såsom det tyckes, ännu i en 

 tredje mot dessa vinkelrät riktning. Att Nordenskiöld kunde anse detta 

 ämne för leucit, förklaras derigenom, att han endast kunde undersöka ytterst 

 små partiklar deraf; deremot tala många skäl för den åsigten, att det är 

 anorthit eller ett dermed nära beslägtadt mineral. Utom dessa glänsande 

 kristallkorn förekomma i mindre mängd ännu andra matta, hvita korn. i 

 lösa hopgyttringar eller löskorniga aggregater. 



Hvad de öfriga enkla mineralier vidkommer, som i meteorstenen anträf- 

 fas, så utgöras de af ytterst små partiklar magnetisk jernmalm, metalliskt 

 jern och magnetkis. De partiklar, som kunna anses för metalliskt jern, ut- 

 veckla vätgas, när de öfvergjutas med utspädd svafvelsyra; men gasutveck- 

 liiigen kan, likasom sjelfva jernpartiklarne, endast i mikroskopet tydligt skön- 

 jas; magnetkisen ger öfvergjuten med samma syra en tydlig utveckling af 

 svafvelväte, med dess omisskänneliga reaktioner. 



Dessutom förekomma icke-magnetiska svarta korn af olika storlek och 

 i ansenlig mängd, mest i form af fina sandkorn inblandade i grundmassan. 

 De äro dels rent svarta, dels gråaktigt svarta, med grått streck och visa sig 

 icke såsom ett enkelt mineral. Specif. vigten har jag funnit =3,ii. Till 

 analys kunde ej mera än 0,526 gr. i försvarligt rent tillstånd erhållas. Re- 

 sultatet af analysen var följande; 



Kiselsyra 0,250 .... 47,53; innehåller syre 24, gs 



Kalkjord 0,o65 . . . 12,36 — — 3,53) 



Talkjord 0,035 .... G, es — — 2,66 > 



Jernoxidul 0,099 .... 18,82 -!- — 4, is) 



Lerjord 0,oso .... 15, 21 — — 7,12 



Tennoxid 0,oo4 .... O, so — — 



0,533 101,37 



Det lönar ingalunda mödan att söka uppställa en foi'mel för det analy- 



