44 



at Busken desuden bærer Rakler med tæt tiltrykte Skiæl, som ikke due til nog^etO- Frem- 

 deles al Busken l'ormercs ved Aflæg^g-ere, at dens Quiste, ligesom Pilens, ere skikkede til 

 at binde med og at de hyppigen bruges til FaklerO- Med Hensyn til Forekomsten, regner 

 han Hasselen til dem som voxe paa Biergene, men som ogsaa stige ned i Sletterne 3)- - 

 Der kan saaledes neppe være Tvivl om at Plinius har haft Hasselbusken for Öie. 



Slutning s-BemærUning. Til denne Afhandling horer Tah. I. i vedföiedc Kort. Profilerne ved Foden angive 

 Höideforholdene. Ved de i det ovre Iliörnc anfôrte Betegriclser angives de Retninger, hvori Arterne ud- 

 brede sig, naar man tænker sig stillet paa Alperne og Apeninerne. 



— Has quoque mollis protegit barba. — Umbilicus illis intus in ventre medio", ibid. XV. 24. — Maaskec 

 skal dog ved „mollis barba" snarere forstaacs den blodeHa.se end den fine Duun der lindes paa de unge 

 Nodder. — Ved Umbilicus menes vistnok den Deel af Nödden, hvorved den er befæstet til Hasen, og 

 udmjcrkcr sig fra den övrige i Overflade og Farve, 

 i) „Fcrunt et avellanæ julos, compactili callo, ad nihil utiles", ibid. XVI. 51. 



2) „Et aliud genus simile natura monstravit, avulsisque arboribus stolones vixere '. — „Hoc modo plan- 

 tantur — coryli". XVII. 13. „Cato propagari præter vitem — nuces avellanas". XVII. 21. „Nee quia 

 desint alia vincula, siquidem est Genistæ — alligant et intorta Corylus". XVI. 69. „Nunc facibus car- 

 pinus 4 corylus familiarissimæ". XVI. 30. 



3) „Descendunt et in plana — Corylus. XVII. 30. 



Eftersee forôvrigt om Hasselbusken: Virgil Georg II. 65. 299. Ed. I. 14. Columella V. 10. 14. Cato 

 de re rustica Cap. 8. Palladius Feb. 25. 31. Ovid. Metam. 10. 93. 



