51 



enten den nu ansees for en egen Art eller Iicnföres under den i Norden og paa Alperne 

 saa udbredte Belula alba. 



Efter Höideforhoklene hore 1 Alperne Betula nana og-Alnus viridis til den alpinske 

 og subalpinske Region, Betula alba og Alnus incana findes i den subalpinske og Lov- 

 skovens Region, Alnus glutinosa gaaer næsten jigesaa höit som disse to, men paa den 

 anden Side lige ned i Sletten. I de nordlige Apeniner horer Alnus glutinosa til de lavere, 

 Alnus incana til de hoiere Egne, i de sydlige Apeniner derimod forekommer den forste 

 fra Bjergenes Fod til omtrent 4000'. Paa Sicilien forekommer Betula ætnensis i den ovre 

 Skovregion. 



Anvendelsen i Menneskelivet er ikke betydelig. Birken benyttes i Alperne til 

 Brændsel, dens Qviste til Kurve o. s. v.; Ellens Ved til Vandrender, Pæle og Lignende. 



Mistorishe Forhold, 



Af Betulaceerne omtaler Plinius Birken og Ellen. Navnene Betulln og Alnus svare 

 til de nuværende italienske Belula og Alno (Ontano). — Der siges om Birken, at den ud- 

 mærker sig ved sin mærkværdige Hvidhed (Barken) og de tynde seige Grene, der be- 

 nyttes til Töndebaand og til Övrighedens Riis, og at man deraf i Gallien koger en Harpix, 

 hvorved vel menes den empyreumatiske Olie, som man nu i Ruslaud anvender til Læder. 

 Den kaldes et gallisk Træ, hvilket tyder paa, at den ogsaa i Oldtiden kun fandtes paa 

 Alperne CGallia cisalpina), og det hedder at den trives i et meget koldt Klima, som ogsaa 

 aldeles svarer til de nuværende geographiske Forhold O- 



Om Ellen siges hos Plinius, at den har tykke Blade, at den kun trives i fugtig 

 .lordbund, at dens Ved benyttes til Vandrender og holder sig bestandig under Vand; at 

 den faaer Knuder, der giver marmoreret Ved ligesom Ahornen og at den kan forplantes 

 ved Stiklinger, hvilket alt passer paa Ellen. Derimod er det en Feiltagelse, naar det om 

 dette som om flere Træer hedder, at det ingen Frugt eller Frue bærer O- 



i) Plinius XVI. 30. „Gaudct fiigidis sorbus et magis etiani betiiUa. Gallica tiæc arbor mirabili randore 

 atque teiiuilale, tenibilis niiigistiatuiini viigis. Eadciii circulis flexilis, item corbiuiii costis. Bitu- 

 men CX ea Galli exco(|uunt". — ibid. 69 „iN'ec quia desint alia vincula. Siquidem et geuistæ — et be- 

 tullæ alligant." 



a) Plinius XVI. 38. „(folia) crassissima alno." ibid. 31. „Kon nisi in aquosis proveniunt salices, alni. 

 populi etc." ibid. 81. „Pinus, piccæ, alni ad aquarum ductus in tubos cavantur." id. 79. „Laiix in humore 

 præcipua et alnus nigra. Contra adacta in terram in palustribus alnus æterna , onerisque quantilibc, 

 patiens." ibid. 27. „Reperitur et in alno tuber: tanlo deterius quanto ab acere alnus ipsa distal." ibid. 84 

 „Dat et alnus, ut dictum sit, tuber .sectilc sicut citrum accrqur." lib. XVII. 13. „Ex eadcm (CotoneoJ 

 invenlum est surculos abscissos screre. Hoc primo sepis causa factum, sanibucis cotoneo et rubis 

 depastis; mox et culturæ ut populis, aluis, salici etc." Plinius. XVI. 45. „fructum arboruni solæ nullum, 

 ferunt, boc est, nec semen quidem, taniarix, populus, alnus, uinius etc." 



