60 



Sammenlignins; laiiine skjelncs fra hinanden, og derfor maae antages at have en temmelig 

 overccnsstcmmende Leveviis, saa kan der ikke alene ikke være Tale om at tillægge den 

 nogen indgribende Belydning, men man niaa endog frakjende den almindelig Betydning; 

 den er kun at ansee som et tilfældigt Redskab. Yi kunne ogsaa heraf see, hvor varsom 

 man maa være med af et Redskabs blotte Bestandighed indenfor en vis Classe eller Orden 

 at slutte til dets INodvendighed og Indgriben i den hele Organisme. 



De qvindelige Kjönsredskaber afvige ikke fra Sla^glsnormen, de mandlige kun for- 

 saavidt de i qvantitativ Henseende opnaae en betydelig Udvikling. Det eneste mandlige 

 Individ, jeg har kunnet undersöge, synes at være fanget netop i Parringstiden; over 

 Halvdelen af Sækkens Rumfang optoges af Kjönsredskaberne, ja Sækken var af dem endog 

 saa udspilet, at dens aflange Form var bleven til en cylindrisk. I den Deel, der erkjendtes 

 for Sædbossesækken , saaes nogle temmelig tykke , trinde Legemer at skinne igjennem ; 

 ved Sækkens Aabning fandtes de, tre i Tallet, at ligge frit med deres nederste Deel, men 

 ved deres överste og tykkere Deel at være omgivne af Indsænkninger af Sækkens ind- 

 vendige Hinde, saa at hvert Legeme laae i et Slags Hylster; de viste sig imidlertid ved 

 Sækkens fuldstændige Spaltning intetsteds fasthængende , og trods deres saavel absolute, 

 som især relative Störreise, maatte de erkjendes for Sædbosser (Spermatophorer). 



Deres Længde udgjor 72 Biillimetre o : omtrent f af hele Dyrets Længde; deres 

 störste Vidde er 5 M.O- 



Det er heraf klart, at Sædbossens Slörrelsesforhold er aldeles uafliængig af Ar- 

 tens; en Kjendsgjerning, jeg ikke anseer for uvæsentlig med Hensyn til Spörgsmaalet om 

 disse Legemers Betydning og Rolle under Parringen. Ogsaa turde det være vigligt at 

 lægge Mærke hertil, forsaavidt Sædbosserne , ifölge en af Eschricht'O gjort Erfaring, höre 

 til de Organdele, der længst modstaae oplosende Indvirkninger, hvorfor der ogsaa kunde 

 blive Sporgsmaal om deres Benyttelse som zoologiske Kjendetegn. 



Indenfor sannne Art synes imidlertid et ligefremt Forhold at bestaae imellem 

 Individets og Sædbossens Störreise, idetniindste har Professor Eschricht viist mig nogle af 

 meget forskjcllig Störreise , som tilligemed Næb og Lindser af Cephalopoder vare fundne 

 i en Næbhvals Mave. Efter Næbbene at domme hidrorte samtlige Dele fra Individer af 

 summe Art, men af meget forskjellig Slörrelse, og Sædbossernes Störrelsesforskjcllighedcr 

 stode i aabcnbar Samklang med Næbbenes og Lindsernes. 



Ved Undersögelscn af disse Dele er det tillige lykkedes mig ved directe Iagttagelse 



i) Tide Tavle 1, hvor de mandlige Kjönsdele findes albildcdc i naliiilig Stöirclsc. 



s) D. F. Esrluiclit. Undcrsüseiscr over Ilvaldjrene. •ide ATI«, om KæMivalen. Vid. Selsk. Skrifter XI 

 Deel. Kbhn. 1845. Pag. 29. 



