90 



lukkel. Oplukningen af Galtet — ved Aandcdrællot — skeer derved, al denne tykke fordre 

 Læbe trækkes heell ind, eller rettere fortil, og delle bevirkes især ved et Par kraftige 

 Muskler, der stige forfra ind i selve Læben. Hvis altsaa Blæsegallels Form hos en ganske 

 enkelt Art i denne Familie skulde have en omvendt Form, saa vilde det forudsætte en heel 

 anden Muskulatur og Ordning af disse Dele. — Desuden manglede heller ikke Angivelser, 

 ifolge hvilke Formen af Blæsegattet skulde hos Næblivalen være lig den hos alle övrige 

 Tandhvaler. Saaledes navnlig af Voigt i hans Beskrivelse af den 1801 ved Kiel strandede 

 Næbhval (aftrykt i F. Cuviers hist. nat. des Cétacés p. 2451, og rimeligviis har Joliu 

 Edward Gray indhentet lignende Angivelser fra de i senere Aar temmelig hyppige Iagtta- 

 gelser af dette Dyr ved de engelske og irske Kyster, eftersom han i den Oversigt over 

 Uvaldyrene, han har givet i Zoologien til Capt. Ross's Reise (med F>ebus & Terror. London 

 1846), inddeler samtlige iagttagne Næbhvaler i liere Arter, hvoraf nogle skulde have Blæse- 

 gattet dannet som sædvanligt hos Tandhvalerne, andre omvendt — navnlig en Hyperoodon 

 Butskopf (Dales og Baussards Individ) og en H. Doumetii. Andreas Wagner derimod op- 

 stiller i 7dc Deel af Schrebers Pattedyrværk (Krlangcn 1846) Blæsegallels omvendte Form 

 som Characteer for Næbhvalen. 



Paa det ved Zandvoort for mig liggende Exemplar var imidlertid Bliescgallel 

 dannet netop som hos alle andre Tandhvaler, og paa skriftlig Forespörgsel hos William 

 Thompson i Belfast, der har givet en Fremstilling af de i de sidste Aar ved de engelske 

 og irske Kyster gjorte Iagttagelser af Næbhvalen (see ovenfor pg. 87), og hvoraf idetmiudsle 

 den ene Iagttagelse er af ham selv, har jeg faael det beslemte Svar, at ogsaa han fandt 

 samme sædvanlige Form af Blæsegattet. — Man tor derefter vel neppe betvivle, at hine 

 tre Angivelser (af Dale, Baussard ogDoumet) grunde sig paa en eller anden Feil, maaskee 

 en Hukonimelsesfeil, og at Blæsegallels Form hos Næbhvalen aldeles ikke kan anvendes 

 som Slægts- eller Artsmærkc i Tandhvalernes Række. 



2) I den i min Afhandling over Næbhvalen af Dislrictslæge Haalland givne Beskri- 

 velse over det Ydre af det Exemplar, hvoraf de indre Dele velvilligen overlodes mig til 

 nærmere Undersogelse, findes anfört, at nærmest ved Hovedet fandtes paa Bugen lire 

 Furer. Jeg lilstaaer, at jeg havde megen Tvivl, hvorvidt disse Furer turde ansces for 

 videre end tilfældigen dannede; men, forsaavidt Leiligheden her ved Zandvoort tillod mig 

 al undersöge Forholdet, maa jeg nu antage denne Hr. Haallands Angivelse for et meget 

 interessant Bidrag til en nüiere Kundskab om Næbhvalen og dens Stilling i Tandhvalernes 

 Række. Desværre tillod Dyrels Leie mig ikke at iagttage de lo af disse Furer, der skulle 

 findes tæt ved Middellinien, og hvorvidt Prof. Yrolik senere har iagttaget dem, mangler jeg 

 endnu Underretning om. Saa meget desto tydeligere laae de to andre af disse Furer for 

 Dagen. De lindes nemlig heell paa Siden, langs med den underste Rand al Underkjæbens 



