95 



De mærkværdiy^c, lildccls vii'SPiilligf, Særogeiilicdcr i disso Dyrs lîociibyiining- af 

 llovedel ere altsaa fælleds for dem begge i Modsætning til alle iindrc livaldyr, med Und- 

 taselse netop af Næblivalens liöie Bccidianune paa Overkjæbebenene. Hovedets Beenbyg- 

 nitig, ligesom Blæsegattets Form, saalaiigt fra at tale imod det allerede af Scblegel paa- 

 visle nære Slægtskab mellem A'æblivaien og Delpbiiiiis micropteriis, afgiver tvertimod det 

 haandgribeligsle Vidnesbyrd derfor. Til det samme Uesullat synes en noiere Sammen- 

 ligning af de indre Dele at ville lede. Ganen fandl Dumorlier hos D. microplerus besat med 

 sniaa Horntapper, den tredie Mave fandt lian deelt ved 7 ringformede Klapper i en Række 

 yVfdelinger — netop som hos Næbhvalen; Tarmen er endnu ikke bleven efterseet hos D. 

 micropterus, men man vover vel ikke for meget ved at forudsige, at ogsaa deri vil lindes 

 den samme Overeensstemmelse, navnlig hiin mærkva-rdige Celleform af Sliimhinden. 



Medens saaledes Overeensstemmelsen mellem Næbhvalen og den korlfinnede Del- 

 phin i Henseende til de ydre Dele, Beenbygningen og Indvoldene, synes at fore til det 

 Uesultat, at begge disse Dyr vel kun maae være at ansee for lo Arter af een og samme 

 Shegt eller Underslægt, fremstiller Forholdet sig heelt anderledes ved nogle Bemærkninger 

 over Tandforholdet hos D. mieropterus, som fornemmeligen skoldes J. E. Gray. 



En Overeensstemmelse med Næbhvalen finder rigtignok ogsaa heri for det forste 

 forsaavidt Sted, at hos dem begge almindeligviis begge Kjæbcrne udvendigt synes tand- 

 löse. Af de Ô hidtil iagttagne Hvaldyrindivider, der med meer elier mindre Sikkerhed ere 

 blevne ansete for D. micropterus, er det ene (Coccos E.vemplar^ ikke nærmere blevet 

 efterseet i Henseende til Tænderne; Bissos Exemplar beskrives at have havt to meget 

 lange Fortænder i Underkjæben, men hvis man vil stole paa denne Angivelse, saa tor man 

 neppe stole paa Schlegels Bestemmelse af delte Exemplar som horende herhid. Paa 

 Ostendeexemplaret opsogle F. Cuvier de skjulte Tænder lorst efter Maceratlonen, og han 

 fandt paa hver Side af Underkjæben, omtrent i Midten af hver Sidegreen, dybt i Tand- 

 r(>nden 4 smaa Ta-nder, den ene noget storre. Da jeg har været saa heldig at eftervise 

 en Række lignende Tænder hos Kæbhvalen skjulte i Tandkjodet paa hver Side af hver 

 Kjæbe, saa turde man vel have formodet, at Forholdet ogsaa i denne Henseende var el 

 ganske lignende, og at det ogsaa hos D. micropterus ved nærmere Eftersyn vilde vise sig, 

 at de 4 Tænder paa hver Side af Underkjæben kun vare Rester af hine 4 fuldstændigere 

 Rækker, hvoraf de ovrige vare udfaldne under Macerationen. At den ene af hine 4 Ta^i- 

 der, navnlig den forreste, viste sig lidt storre, turde i og for sig være af mindre Vig- 

 tighed. Dumortier fandt i sit Exemplar slet ingen Tænder, men kun i hver af Under- 

 kjæbcns Sidegrene henimod Midten af hver af dem „un large alveole qui, vraisemblable- 

 ment, devait donner naissance au système dentaire." 



Det af F. Cuvier omtalte og afbildede Forhold af Tienderne lios D. micropterus, at 

 den forreste, omtrent mellem forste og anden Trediedel af hver Sidegreen staaende Tand 



