96 



var noget större, faaer imidlertid en gansl<e særegen Betydning ved en Angivelse om 

 Tandforholdet i det af Sowerby iagttagne Individ. At dette Hvaldyr, sædvanligen kaldt 

 Delpliinus Sowerbi, tidligere Dioden Sowcrbi, horer lil samme Art, kan man neppe andet 

 end give Schlegel Ret i, naar man sammenligner den smukke Afbildning, Sowerby har 

 givet deraf (copieret i Jardines INaturalisfs Library Vol. 6 PI. 12) med Dumortiers af D. 

 niicropterus, og end mere med Coccos. Overeensstenimelsen synes at være aldeles fuld- 

 stændig. Men derhos angav og afbildede Sowerby udtrykkelig, at hans Individ havde en 

 kort fromstaaende Tand — ikke fortil — meii omtrent midt i hver af Uiiderkjæbens Side- 

 grene, og til endyderniere Bekræftelse af hans Angivelse tjener en Tegning af den ske- 

 leterede Underkjæbe, som er bleven meddeelt Gray og af ham udgivet i hans alt oftere 

 anförte Zoologie lil Capt. Ross's Reise (Tab. 5 Fig. 2, 3). Sidetanden viser sig her end 

 tydeligere fremtrædende. Een Omstændighed maa herved ikke oversees, skjöndl den endnu 

 ikke vides at være taget med i Betragtning, den nemlig, at Sowerby's Individ var en Han, 

 medens alle övrige iagttagne Individer af denne Art vare Hunner. Man synes herved 

 virkelig berettiget til at antage en Kjonsforskjellighed, analog med den, der alt saa længe 

 har været bekjendt hos Narhvalen, idet hos D. niicropterus vel baade hos Hunnen og hos 

 Hannen een af de ellers rudimentære Kiiidliriuler paa hver Side i Underkjæben er större, 

 men dog kun hos Hannen udvikler sig saa belydcligt, at den bryder frem udvendigt. At 

 noget Lignende ogsaa skulde finde Sled hos Næbhvalen, foreligger aldeles ingen Iagt- 

 tagelse som Vidne for; i hvert Fald kan det hos denne kun være de to forreste Skære- 

 lænder i Underkjæben, i hvis större eller mindre Udvikling en lignende Kjönsforskjel 

 lurde være at formode. 



Naar altsaa den foregaaende Sammenligning mellem Na'bhvalen og den korlfinnede 

 Delphin viste, al paa den ene Side flere af de angivne Forskjelligheder i Virkeligheden 

 ikke finde Sted, paa den ariden, al Overeensstenimelsen imellem dem træder frem i nye. 

 hidtil ikke paavisle, Puncter, saa viser sig her derimod en ny Forskjellighed, der er .saa 

 væsentlig, at den neppe kan tilstede en Sammensmeltning af dem begge tîl een Slægt, hvor 

 nær end de to Slægter, som de repræsentere, staae hinanden i Modsætning lil alle andre 

 nulevende Hvaldyr. 



Cuvier, som fürst efterviste Artsforskjelligbeden mellem disse to Dyr, har aaben- 

 barl ikke undersogt den korlfinnede Delphins Skelet, navnlig ikke Craniet af Oslende- 

 exemplaret, der overlodes Parisermuseet. Han vilde ellers letteligen have opdaget alle de 

 ovenfor udpegede Overeensstemmelser med Næbhval-Craniet og i Modsætning dertil Uover- 

 ecnsstemmelsen i Tandforholdet. Dette tor saa meget mindre betvivles, som det er denne 

 samme store Forsker, hvem Videnskaben skylder Efterviisningen af del niere Slægtskab, 

 der finder Sted mellem Næbhvalen og nogle af ham forst beskrevne fossile Hvalcranier, 

 jiaa hvilke ban opstillede Slægten Ziphius. livoinf han efterviste tre forskjellige Arter, 



