99 



ill ('uviers Rorqual du Cap vise saa va'Sfiitlige x\fviirelst'r fra Ski'letlcl af den griinlaildske 

 KeporUak, at de ikke skulde kunne ausees lor at tilhore samme Art. 



Om Berlinorrnuseels Skelet var det ikke vanskeligt at bestemme. Den umiddelbare 

 Undersogelse bekræftede fuldkonnnent hvad allerede i min foregaaende Afhandling var 

 blevel udtalt, at nemlig alle de angivne Formafvigelser kun beroc paa Feil deels i Udar- 

 bcidelsen (navnlig idet de endnu ikke forbenede Brusk af det kun halvtudvoxne Exemplar 

 ere gaaede tabte ved Macerationcn), deels i Opstillingen (af Brystbenet og de lorreste 

 Ribbeen) og deels i Afbildningen (navnlig af Fingerledene). Hvad det afvigende Antal af 

 Hvirvlerne angancr, 54 istedetfor 53, saa er det i og for sig neppe usandsynligt, at her 

 kan have været et saadant hos Kcporkaken, ligesom bos Vaagebvalen, iovrigt vistnok sjel- 

 dcnt Tilfælde al et overlalligt Hvirvelbcen; men Skelettet afgiver intet Beviis derfor; thi 

 dels lo sidste Halehvirvler ere af Tra% hvilket lader formode, al den yderste Halespidse 

 har manglet og — da man dengang intet ligcartet Exemplar havde at holde sig til — er 

 bleven erstattet efler et omtrentligt Skjön af de deri indeholdte Hvirvlers Antal og Form. 



Parisermuseets Skelet af den Capske Rorhval, der af Cuvier (Oss. foss. 5, 1, pag. 

 381-387J er angivet 29 Fod lOJ Tomme (9,38 metres) langt, med 52 Hvirvler, fandtes 

 nu kun 28^ Fod langt med 50 Hvirvler. Det stemmede i Eet og Alt med Keporkakske- 

 lettets Former, med Undtagelse af de allerede fra Cuviers Beskrivelse bekjendte Afvigelser, 

 at Epistropheus og det tredie Halshvirvelbeen ere sanmienvoxnc i deres Buedeel , og at 

 paa Skulderbladet ikke alene findes det sædvanlige lille Spor af processus coracoideus, men 

 ogsaa et endog noget længere Akromion. Disse Tegn paa en videre fremskredet For- 

 bening kunne — under Forudsætning af en Artslighed — ikke tilskrives Alderen, eftersom 

 delte knapt 30 Fod lange Skelet tvcrtimod maa ansees for at have tilhort et yngre Individ 

 end del 40 Fod lange Berlinerskelet og mine to, 35 og 45 Fod lange, Exemplarer af 

 Keporkaken; men de kunne vel uden Betænkelighed antages for at være individuelle For- 

 skjellighedcr. Om Sammensmeltningen af 2det og 3die Halshvirvels Buedele finder denne 

 Antagelse aldeles ingen Vanskelighed, da samme Forskjellighed viser sig som individuel i 

 andre store Hvalarter. Langt större Vægt turde man ville lillægge den usædvanlige 

 Udvikling af Akromion: men at <log ogsaa her denne samme Tydning finder Anvendelse^ 

 bekræftes ved, at dette usædvanlige Akromion er meget ulige paa de lo Sider af det 

 samme Individ, nemlig langt mindre paa venstre end paa hoire Side. 



Paa det opstillede Skelet af denne Capske Rorhval sees endnu to andre Afvigelser, 

 men som ganske vist begge kun hidriire fra en feilagtig Opstilling. Den ene bestaaer 

 deri, at ikke blot del forste men ogsaa det andet Ribbeenspar forenes med Brystbenet 

 (der, som sædvanligt, er stillet omvendt); men Foreningen finder kun Sted ved Hjielp af 

 udskaarne Træstykker, der sikkerligen ikke have bavl Forbilleder i Naturen. Den anden 

 Afvigelse gik jeg til med stor Spænding. Som bekjendt, og som i min foregaaende 



)3-- 



