106_ 



Hval var fanden. Som en Besynderlighed tilföiede Fæoens Beboere deres Beretning, al den 

 oniforklarede Hval, der saaledes viste sig udenfor Öen, stedse var ledsaget af 2 andre 

 Hvale, een paa hver Side (sandsynligviis Hannen og en Unge fra forrige Aar). — Den 

 döde Hval blev kjobt af en Mand, som omhyggeligen skar Fosteret ud af Moderen og 

 senere forte det heelt til sit Hjem. Moderen, der havde rynket Bug, sönderlcmiiiede han 

 i mindre Dele, som han indpakkede i Foustager, saa at han forte Alt: Spæk, Kjöd og Been 

 med sig til sit Hjem. Paa denne Maade blev han sat istand til at give nærmere detaillerede 

 Beretninger saavel om Fosteret som om Moderen. Fosteret var af Hankjonnet, 14 Fod 

 langt, og rynket langs Bugen. Det sonderlemmede Moderdyrs samtlige Dele fyldte fuld- 

 kommen 400 Tönder, som, naar man beregner hver Tondes Indhold til mindst 8 Voger, 

 udgjör en Vægt af 3200 Voger, eller H5,200 ti. Tungen alene fyldte 10 Tönder og 

 veiede saaledes, à 9 Voger pr. Tonde, 90 Voger, eller 3,240 ïï. — Samtlige Fosterets 

 Been har jeg afkjöbt ham i den rigtignok maadelige Forfatning, hvori han forte dem her- 

 til. Ved Maccrationen vare de alle skilte fra hverandre og Bruskene forsvundne. Skulder- 

 bladefs Form er aldeles lig den i Deres 5te Afhandling pg. 92 (12te Bind pg. 31(0 frem- 

 stillede sidste Figur. Af Hvirvler tæller jeg 51 og af Bibbeen 15 Par. — Min Sagsmand 

 folede til foranstaaende Beretning endnu en anden, at nemlig en Sildehval, en Han, med 

 rynket Bug, senere ud paa Foraaret 1840 drev op paa Land i Nærheden af Farsund i 

 saadan Forfatning, at Indvoldene vare skudte ud af dens Hals saaledes, at de omgave 

 Tungen og laae som en uhyre stor opblæst Blære. Denne Hanhval var 62 Fod lang. 

 Han sagde, at Distancen imellem Gadboret og Sporden var meget længere hos Hannen end 

 hos Hunnen, og at selve Kroppen i denne Strækning var meget smallere hos den forste 

 end hos den sidste. — Manden, fra hvem jeg har disse Beretninger, lod til at vaMe baade 

 en oplyst og paalidelig Mand." 



At den her omtalte Hunhval har været en Pukkelhval , fölger allerede af Skulder- 

 bladets Form hos l'ngcn. I Hvirveltallet har kun manglet 2. 45 Fod er en almindelig 

 Længde hos den drægtige Keporkak, hvorimod de ovrige store Rorhvaler af den Störreise 

 kun endnu cre Unger. 14 Fod synes efter denne Beretning at være Længden af den ny- 

 l'ödte Keporkak. — Den omtalte Han, der ogsaa kaldtes Sildehval, har derimod ikke været 

 nogen Keporkak, eftersom den var idetmindste et Par Fod længere end Keporkaken 

 nogensinde bliver. 



Afgjort er det, at Pukkelhvalen er el i de nordiske Have ganske almindeligt Dyr, 

 og — for endnu engang at komme tilbage til Rudolphis B. Inngimana, saa er det ligeledes 

 afgjort, at dette Individ ikke — som Schlegel har tro.et var et fra Syden, men et fra 

 Norden kommende; thi den forulykkede ved Elbmundingen i November Maaned (1824), og 

 paa den Tid af Aaret frække Hvalerne i de nordiske Have ikke fra Syd mod Nord. men 

 fra Nord mod Syd. 



