133 



luaiiskee antages ikke at begrunde sig paa directe Ericrretniiiger om delle Exemplar, men 

 kuii paa de aliniiideiige Angivelser om Finhvalernes sorte Farve paa Hygoen, hvide paa 

 Bugen. 



Disse yderligere Oplysninger fore os et væsentligt Skridt fremad til Artsadskil- 

 Icisen af Kjæmpehvalerne. Da vi af disse colossale Dyr i de allerflesle Tilfælde kun have 

 enten blot de ydre Dele eller blot Skelettet, og sjcident fuldstændigt, at retic os efter ved 

 Bestemmelsen, maa det være af storstc Vigtighed at faae Characterer saavel paa hine som 

 paa dette, og helst flere paa hine saavelsom paa dette. Om end de af Joh. Midler opstillede 

 Characterer for B. musculus vare paalidelige, vilde de dog i mangfoldige Tilfælde ikke 

 kunne benyttes, og overordentlig meget er vundet ved dertil at kunne foie som lige sikkre 

 Characterer: Brystbenets Form og isaM' Hudens og Bardernes særegne Farve. For strax 

 at gjore en Anvendelse heraf, vil jeg anfore, at vi paa Grund af Kroppens og Bardernes 

 graa Farve vel uden Betænkelighed kunne regne Soutys Exemplar (Nr. 25) herhen, skjondt 

 i Beskrivelsen intet er anfört om Halshvirvlernes Tvertappe, det forste Ribbeens eller 

 Brystbenets Form. 



Men jeg har at gaae et betydeligt Skridt videre, idet jeg maa paaslaae, at Ring- 

 formen a[ Halshvirvlernes Tvertappe, selv om man vilde lillægge denne Form storre 

 Betydning ved Kjæmpehvalernes Artsadskillelse end ved Dverghvalernes, neppe vil kunne 

 bringes til Anvendelse uden paa de storre Exemplarer af Kjæmpehvalerne. Dette folo-er 

 maaskee allerede deraf, at denne Form i Grunden dog kun er et Tegn paa Forbeningens 

 Fuldendelse i de hos disse Finhvaler forhaanden værende Bruskringe CSamml. 12le Deel 

 Pag. 346), men bliver aldeles öiensynligt, naar man tager Hensyn til, at alle Skeletterne, 

 hvorpaa denne Ringform er iagttaget, ere meget store, saa at det af mig iagtta<>ne , 65 

 Fod lange, er det mindste iblandt dem, og det dog vilde være særdeles paafaldende, om 

 man af denne Art kun skulde have trulfet ældre Dyr, slet ikke yngre. At man heller 

 ikke har truffet noget Exemplar af graa Farve under 56 Fod, beviser rimeligviis kun, at 

 ogsaa denne Characteer forst udvikler sig med Alderen. Jeg tager altsaa ikke i Betænk- 

 ning, her at anvende en af de andre Characterer, navnlig Brystbenets Form, og derefler 

 ligeledes at henföre det 45' lange Greifswalderskelet (Nr. 23j og selv det 40,V Fod lange 

 Scheveningerskelet (Nr. 44) til samme Art, uagtet jeg paa det sidstnævnte traf en svag 

 Antydning til Spaltning af det forreste Ribbeens Hvirvelende. Paa Greifswalderexemplaret har 

 idetmindste Axis Sideringe, og — hvad der forekommer mig at være af megen Va^ot.- 

 Tarmens Sliimflade danner skarpe Længdefolder, i alt Fald kun med svage Spor til Tver- 

 folder. (Herr Prof. Schultze havde den Godhed al overlade mig et Stykke deraf). 



De^ som hidtil have antaget denne B. nmsculus for en egen Art, have tillige 

 anseet den for langt sjeldnere ved de europæiske Kyster end den anden, der vel kan 

 vedblive al fore Navnet boops. Men efter disse mine Undersögelser stiller Forholdet sig 



