137 



dette Brystbecn virkelig- iiörer licrlicii , vil det dog i alt Fald kun være; at betragte som 

 den indre Beenkjærne af det unge Dyrs endnu nicest bruskede Bryslbecn, livis egentlige 

 Form det ingenlunde kan antages at gjengive. 



At det forreste Ribbeen i eet Tilfælde TNr. 45) viste en svag Antydning til Spalt- 

 ning paa dets Hvirvelendc, kan jeg kun tillægge meget liden Vægt. Paa et Orca-Skelet i 

 Universilelsmuseet findes den selvsaninio Form paa den ene Side, ikke paa den anden. 

 Snarere turde denne Afvigelse foranledige Tvivl om Formens Berettigelse til at oplages blandt 

 Arlsiiiærkcrne i Kjæmpehvalernes Række. 



Naar saaledes de hidtil omtalte Afvigelser ikke kunne siges al indeholde noget, 

 (1er kunde lade formode en yderligere Artsforskjellighcd af Kjænipelivalerne, saa forholder 

 det sig anderledes i Henseende til Bryslfmnernes Störreise og Form. 



Vel er det sandt, at Brystfinnernes forholdsvise Længde hos Rorhvalerne ingen- 

 lunde er synderlig bestandig. Udmaalingerne af Kroppens forskjellige Dele, paa hvilke 

 Zoologerne siden Cuviers Tid lægge en saa overordentlig Vægt, har jeg tvcrtimod fundet 

 her, som — jeg tilslaaer del — næslen overalt saare lidt anvendelige idctmindste til Hval- 

 dyrenes Arlsadskillelse. Hos Pukkelhvalerne synes Brystfinnerne at kunne svæve mellem 

 henimod j til • af Kroppens Længde, hos Vaagehvalerne svæver den, som Schemaet A 

 udviser, mellem 1 og ^, og del lader sig noppe med Sikkerhed nægte, at denne Svæven 

 kunde i enkelte Tilfælde vise sig endnu stærkere. Alligevel kan Enhver, der kun kaster 

 et Blik paa Brystfinnen af en Pukkelhval og en Vaagehval, strax see, at de tilhore lo 

 forskjellige Arter, idet nemlig Formen af Finnens enkelte Knogler saavelsom af Finnen i 

 del Hele er ganske forskjellig. Antallet af Fingcrledene er ikke let at bestemme, paa de 

 fleste Skeletter mangle de yderste af dem; men i Almindelighed giver det dog et ret godt 

 Bidrag til Bestemmelsen. 



I Universitetsmuseet staae ved Siden af hinanden den skeletterede Brystfinne af det 

 68' lange Exemplar fra Baffinsbugten (Nr. 50j og den af det 65' lange fra Sjællands 

 Nordvestpynt (Nr. 43), begge afbildede i Træsnit i den 5te Afliandling Cl2te Deel Pag. 

 319 og 364), og unægleligen afvige de ligesaameget fra hinanden indbyrdes, som hver 

 især fra Keporkakens Brystfinne: Artsforskjellighedcn altsaa mellem de to Kjæmpehvaler, 

 hvortil de höre, bliver ved dem alene tilstrækkeligen godtgjort. Min i 5te Afliandling 

 yttrede Formodning, at hiint grönlandske Exemplar har hört til samme Art som Oslender- 

 ßxemplaret, er ved de mundtlige Oplysninger, jeg paa Reisen fik af Prof. van Breda om 

 den sidstnævnte Hval, bleven bestyrket (Skelettet selv kunde jeg desværre ikke faae at see, 

 da det var fort til Amerika); thi skjöndt jeg erfarede, at han ved den lille Ophoining, 

 han har beskrevet at strække sig fra den meget lave Rygfinne ud mod Halon , kun har 

 meent den hos alle Rorhvaler fra Rygfinnen mod Halefinnen gaaende skarpe Kjöl, saa fik 

 jeg paa den anden Side tvertimod de sædvanlige Angivelser at höre, at Farven ogsaa paa 

 Vidcnsk. SelsU. SUr., 5 KæUkc, natiirv. og nialli. Atd. 1 Bind. 18 



