159 



med andre nærstaapiide Arter. Desto mere paafaldciide er dot, at Forir., sNjotult indseende 

 Nödveiuligheden af Udförliglicd og ÎVoiafrliglied, alligevel give saa unöiaglige og ufuld- 

 sta-ndio-e Diagnoser, at det er nödvendigt al udarbeide aldeles nye, hvis Videnskaben skal 

 kunne tilegne sig dem. 



Afljildningerne. som ere al' (Jaleotti, vidne om en ma-rkelig Mangel paa Sag- 

 kundskab; mange af Afbildningerne ere aldeles ubrugelige, saaledes Tab. 2 Fig. 2: T. 7 

 F. 3; T. 12; T. 15 F. 1; T. 15 F. 3; T. 22; T. 23. Medens den systematiske Del i det 

 hele taget er affærdiget med en Korthed og Ufuldstændighed, som gjor det meget 

 vanskeligt for Critiken al bringe de bestridte Punkler til Evidents af Mangel paa Holde- 

 punkter, og som ikkun tillader den, der selv er nöiere bekjendt med Forhold og Materie 

 ved et længere Ophold i Me.xico, at tale med en vis Grad af Sikkerhed; saa linde vi den 

 anden Del af Arbeidet, som er skreven paa fransk, og som indeholder Oplysninger om 

 Arternes geographiske Forhold i Mexico udfort med langt större Vidllöftighed. Undersöge 

 vi imidlertid denne af den Reisende selv leverede Del, saa finde vi en stor Ordrighed 

 skjulende en stor Fattigdom paa virkelige og nodvendige Oplysninger. Vidlloftigen for- 

 tælles Ting, som ere Sagen aldeles uvedkommende, ja de samme Ting gjentages mangfol- 

 dige Gange, medens de vedkommende Meddelelser, som kunne være af Nytte og Interesse 

 ere hoist ufyldestgjörende behandlede. Forff. ytlre ogsaa i Fortalen p. 6, at de haabe, at 

 denne Del ikke skal være uilen Interesse for Geologer og Plantegeographer. For at dette 

 imidlertid skulde være Tillældet, maatte alle i Memoiren indeholdte Data være sikkre, 

 hvilket ikke er Tilfældet. Ikke engang Angivelsen af Arternes geographiske eller topo- 

 graphiske Forhold er synderlig paalidebg, uagtet det hedder, at der er anvendt megen 

 Omhyggelighed herpaa efter de INoler, som ere samlede paa Stedet af Herr Galeotli. Det 

 efterfölgende vil vise, hvorledes Bregner, som udelukkende ere terrestre, anföres som 

 parasitiske, hvorledes Arter, som ere fremherskende og charakteristiske for den subtro- 

 piske og tempererte Region (2—4000 Fod) anföres for den kolde (7 — liOOOO, saaledes 

 Pteris Orizabæ, Xiphopteris serrulata, o. 11. 



.Memoiren indeholder 170 Arter rl2 Arter Lycopodiaceer ere her fradragne). 42 

 Arter af disse beskrives som nye, men af eflerlölgende Liste vil det fremgaae, at ikkun 

 et meget indskrænket Antal (lOj virkelig ere ubeskrevne. Det overveiende Antal af de 

 som nye opstillede Arter ere saadanne, som enten forlængst ere beskrevne af Andre, og 

 i det hele taget ere vel kjendte, eller unge Exemplarer af gamle Arter; stundom er ikke 

 engang Slægten rigtig opfattet. En betydelig Del Arter er aldeles falsk bestemt; andre 

 ere i hoieste Grad tvivlsomme, og sandsynligviis ligeledes falsk bestemte, men som ikkun 

 med galeottiske Exemplarer for Öie lade sig opklare. For at give en Prove af Arbeidets 

 Beskaffenhed, hidsættes et Par Lister, som bedre end mange Ord ville vise, hvad der har 

 foranlediget ovenstaaende ugunstige Dom. 



