171 



nicnibranaceis laiiceolalis cilialis obsito ; fertili sterilibus æquanle^ marginc non revolulo, 

 apice el basi obtusiori, costa paginæ posterions squaiiiis adpressis inslrucla, sporangiis 

 brunneis. 



Rhizonia obliquutn sliiposuin crassum squamis nigricantibus, rudimentis stipiluin 

 omortuorum, radiculis incrassatuin. 



Den voxer paa Vulkanen Orizaba i Fjcldklofler, og paa Fjeldvægge i 10-11000 

 Fods Höide. Rigelig fruglbærende i September Maaned. A. Raddiana Hook & Grev. ic. 

 fil. t. 4 fra Serra Estrell i i Brasilien, er den nærmest beslægtede Art, men forskjellig. 



Om den i Martens & Galeottis Memoire omtalte A. piloselloides Presl. fra Sierra 

 de Oajaca (8000), Cerro de la Virgen, Zacatepec skulde henhore til denne Art kan jeg 

 ikke afgjöre, da jeg ikke har scet Galeottiske Excmplarer, og Texten ingen Oplysning 

 indeholder. 



14. Acrostichiini (Olfersia) naiiuni Liehni.: 



coriaceum, fronde sterili § ad poUicem longa, tota pilis rufis dense obsita, slipite 2 — 4 

 lineas longo, lamina 4—6 lineas longa, 3 — 4 lineas lata, ovala obtusa, basi parum in 

 stipitem attenuata , margine integro, costn usque ad mediam laminain conspicua indeqiie 

 evanescenle, venis immersis inconspicuis, utraque pagina squamulis orbicularibus umbilicalis 

 hyalinis obtecta; stipile marginato antice obsolete canaliculato postice convexo; fertili non visa. 



Rhizoma filiforme horizontale flexuosum longe procurrens ClO— 12 pollicare), irre- 

 gulariler ramosum, radicans, squamis rufis subadpressis subulatis obsituni. 



Denne lille Bregne, hvis Lov neppe opnaaer en Tommes Længde, horer til de faa 

 eiendommelige fra Mexicos Vestside. Den findes krybende paa Egestammerne i Skovene 

 paa de steile vestlige Cordillerer i Departementet Oajaca imellem Indierlandsbyerne S. 

 Miguel Coatlan i Districtet Miahuatlan og La Galera i Districtet Pochutla paa 7—8000' 

 Höide, og fandtes i October Maaned, destoværre uden Frugt. 



15. Acro»»tichuiii (Olfersia) peltatam Sw. Schlechd. 1. c. p. 605. Mart. & Gal. 

 1. c. p. 26. 



Denne velbckjendte Bregneart har en betydelig Udbredning i Mexico. Den kan 

 ansees som eiendommclig for Östcordillerernes Egeregion imellem 3 og 5000 Fod, voxendc 

 i fugtige skyggefulde Skove paa gamle Træstammer, som blive ligesom overvævede af 

 dens krybende Rodstok; ligeledes paa fugtige Klipper og löse Blokke, som forekomme i 

 Skovbunden. Efter (ialeotti skal den i Departementet Oajacas ostlige Bjergkjeder stige 

 höiere, og være almindelig i Regionen imelieni 5 og 7500 Fod, hvilket jeg ikke kan 

 bekræfte. 



Dr. Schiede fandt den ved .lalapa (4500'), paa Cuesta grande de Chiconquiaco 



