217 



vaklende, navnlig er Adskillelsen fra Clicilanlhes aabenbarl mere afhængigt af et subjectivt 

 Skjön end af faslstaaende Cliarakterer. Man sammenligne Slægtscliaraklererne hos de bedste 

 ForfT. , og man vil overbevise sig om , at der ikke bliver et eneste sikkert Mærke tilbage, 

 hvortil man kan holde sig; og undersoge vi Rækken af Arter, da ville vi ofte finde os i 

 den storstc Forlegenhed, hvis vi skulde anfore Grunden for disses Opstilling i den ene 

 eller anden af disse to Slægter. I et specielt Arbeide som nærværende er det ikke Stedet 

 at oplyse detle vidtlöftigere. Det være nok her at paapege den systematiske Broslfældighed, 

 som aabenbarl findes paa dette Sted, og som det maa være Fremtiden forbeholdt at raade 

 Bod paa. End flere Vanskeligheder frembyder Arternes Bestemmelse, idet de allerfleste ere 

 saa mangelfuldt beskrevne, at del uden Adgang til Sammenligning af Original-Exemplarer 

 grændser til Umulighed at gjenkjende Arten. De af Kunze, Hooker og nogle ganske faae 

 Andre beskrevne Arter gjöre naturligviis herfra den hæderligste Undtagelse. Man kan ved 

 denne Leilighed vel opkaste det Spörgsmaal, bor der tages Hensyn til disse slet beskrevne 

 Arter, som snarere hemme end frenmie Videnskaben, idel de let foranledige, at virkelig 

 forskjellige Planter forenes paa Grund af Artsbeskrivelsens Ufuldstændighed? Er ikke Be- 

 skrivelsen det Vigtigere, det i Videnskaben Blivende, af en langt hoiere Betydning end 

 Original-Exemplaret, hvis Bevarelse i den enkelte Samling er saa mange Eventualiteter 

 underkastet, og fra hvis Afbenyttelse det store Fleerlal af Videnskabsmænd er udelukket. 

 Hvis Naturforskerne bleve enige om ikke at tage Hensyn til aabenbar slette Artsbeskrivelser, 

 COverfladiskhedens og Uvidenskabelighedens leterhvervede Adkomstbreve til formentlig 

 Berömmelse) saadanne, hvorefter Ingen med Sikkerhed kan gjenkjende Arten, da vilde 

 Forfængeligheden, denne Hovedkilde til megen slet anvendt Virksoirdied i Videnskabens 

 Tjeneste, let opgive sin upaaagtede Færd, idel det vilde blive mere og mere erkjendt, al 

 den eneste virkelige Adkomst til litterær Ære kun vindes ved dygtige, Videnskaben i 

 Sandhed fremmende, Arbeider. 



I denne Fremstilling af Mexicos Bregner begrændser jeg Slægterne Pteris, Allo- 

 sorus og Cheilanthes saaledes: 



Pteris: soris marginalibus linearibns continuis, indusio marginali angusto integro. 



Allosoms: soris marginalibus submarginalibusve confluentibus, indusio aut obsolelo 

 aul completo angusto continuo ciliato crenulalove. 



Cheilanthes: soris marginalibus subrotundis vix confluentibus, indusio ex apicibus 

 laciniarum reflexis orto scarioso interrupto aul continuo laciniato. 



Vidensk. Selsk. Ski., 5 Række, naturv. og math. Afd. 1 Bind. 28 



