233 



in rhadiin marginalam decurrentibus; soris lolam paginam aversam oblegentibus, indusiis 

 iiiarginalibus tenuibus ineinbranaceis integris. 



Rhizoma subhorizoiitale repens digitum crassuin radiculosum dcnsissiine fusco- 

 paleaceum, paleis linearibus seinipoUicaribus fimbriatis tenuissimis membranaceis intricatis. 



Denne smukke Art er temmelig sjelden i de dybe Baranker paa Ostsiden, voxende 

 selskabelig paa gamle Træstammer, og nedliængende fra disse. Jeg fandt den i Bunden 

 af den skovdækte Baranke ved Htiitamalco, i Baranken ved Mirador og S. Francisco. 

 Dens Hoideregion falder saaledes imellem 1500—2500'. Vor Plante er beslægtet med L. 

 L'Herminieri Bory, men adskilt ved folgende: Lovet meget længere, smallere, smal lancet- 

 formig, oventil jevnt aftagende og endende med en 2 T. lang uindskaaren i Randen rund- 

 bugtcl Flig, nedentil jevnt aftagende, nederste 2 — 3 Flige paa hver Side afrundede uden 

 Middelribbe, lobe ned, og tabe sig paa Stilken. Fligene paa vor Plante mere fjernede, hidro- 

 rende fra den nedlöbende Basaldel; endelig ved den tykke horizontale krybende Rodstok. 



Synes ogsaa at nærme sig L. blechnoidcs Bory CDuperrey Yoy. Crypt. p. 273) 

 fra Chile, men som let adskilles ved den neppe tommelange Stilk, der er besat med store 

 lancetformige Skjel. 



Stilken og Lovaxen paa L. fragilis er saa tor og skjör, at den selv ved den svage 

 Luflström, som af og til trænger sig igjennem de dybe Skovklofter, brækkes i Stykker, 

 hvorfor det er sjeldent at træffe ubeskadigede Exemplarer. 



3. Loiuaria pectiiiata Liebni. : 



fronde tenuiter coriacea glabra utrinque concolori pedali, lamina 7—9 poll. longa 2— 2| 

 poll, lala, stipite 5 poUicari, lanceolata acuta, pinnatisecta basin versus pinnata, C'aciniis 30 — 40 

 cujusque lateris), sursum decrescente, laciniis alternis basin versus plerumque suboppositis, 

 lineari-lanceolatis 1 — 1| poll, longis 2 lincas latis acutis basi superiore dilatalis, margine 

 imprimis e medio ad apicem argute serrulatis, horizontalibus, infimis divaricatis parum 

 brevioribus reniotioribusque, costulis venisquc fiircatis parallelis utrinque prominulis, stipite 

 rhachique antice canaliculalis postice acutis; fertili non reperla. 



Voxer paa Egestannner i Skovene paa Cerro de Sempoaltepec Dep. Oajaca imellem 

 8—9000 Fods Hoide. 



Ikkun en Gang har jeg truffet denne Bregne, destoværre ikke i Frugt, men Lovet 

 er alt for charakteristisk til at man ikke strax deri erkjender en Lomaria, og en hidtil 

 ubeskreven Art. 



3. Lomaria canipylotis Kze Linnæa v. 17. p. 567. Coll. Galeotti N. 6285 (herb. 

 Deless.) Kze fd. Leibd. 1. c. p. 326. 



Denne mig ubekjcndte Plante er forst beskreven af Prof. Kunze efter frugtbærende 

 Exemplarer fra Caraccas af Linden. Det golde Lov var dengang ei kjendt, del frugtbare 

 Viilensk Sclsk. SUr., 5 Række, nalurv. og nialh. AM. 1 Biml. 30 



