XXV 
rebde men korte Skjold (Scuta): ogsaa under Halen ere Skjoldene hele, hvilket vil 
blive nüiere angivet i den fuldstændigere Beskrivelse. 
Efter Hovedet at dömme skulde man ansee Slangen for at være giftig. Det 
er temmelig kort, fortil stumpt afrundet, fladtrykt og bagtil meget bredt. Det er aldeles 
bedækket med meget smaa grynformige Skjæl, og kun fortil findes et meget udhulet 
Snudeskjold, tvende Neseborskjolde og meget smaa forreste Pandeskjold; selv Öien- 
brynene og Kjeveranden er besat med smaae Skjel. Öinene, der ligge håit, ere smaae, 
noget fremstaaende, med en rund Pupille. Tanderne i Kjeverne og paa Ganebenene 
ere eensdannede. I Overkjæven ere de forreste noget kortere end de fölgende, hverken 
iblandt de förste eller sidste findes enten gjennemborede eller paa Ryggen furede 
Tænder, fålgelig er der ingen Grund til at antage Slangen for at være giftig. Halen 
er tynd og spids, den udgjår omtrent en tredie Deel af Legemets hele Længde. Total- 
længde 24 Tom. 4 Lin.; Hovedets Længde 84 Lin.; Halens Længde 8 Tom. 8 Lin. 
Samme Medlem foreviste i Selskabet den venstre Tak (Horn) af et Rensdyr, 
som i Sommeren 4836 blev udgravet paa Hr. Skovrider Ulrichs Mark paa Grevskabet 
Bregendved, og af ham indsendt til Opbevaring i det kongelige naturhistoriske Museum. 
Dette Stykke, som er den fårste Levning af denne Dyreart, som saa vidt vides er fundet 
i Sjælland, vilde ikke allene godtgjöre, at Rensdyret har i Oldtiden ogsaa indfundet sig 
paa Sjælland, men tillige at det har opholdt sig her i den Periode, da Takkerne hos 
Hannen blive afkastede; hvis i Ovrigt der gives tilstrækkelig Grund, som det dog synes, 
til at antage, at den foreviste Tåk ikke ved Menneskehaand er engang i Tiden bleven 
bragt til Findestedet, og at den ikke vilkaarligt har fundet sit Leie i Jorden der. 
Den Localitet, i hvilken den er fundet, har efter Beretning fölgende Beskaf- 
fenhed: den hele Omegn er lavtliggende, og meget fugtig; den er paa Afstand omgivet 
med Skov til alle Sider. Den selv har for 70 Aar tilbage ogsaa været bevoxet med 
temmelig tæt Skov, bestaaende af Elle- og Piletræer og af enkelte Ege. Paa det 
Stykke af Marken, hvor Takken blev udgravet, stod endnu for 20 Aar siden Levninger 
af hiin Skov, og i den nærmeste Omkreds har Jorden aldrig været dyrket, fordi dette 
Sted ligger saa lavt, at det ofte oversvommes af en Aae, som i nogen Afstand derfra 
löber igjennem Egnen. 
Det var ved Gravning af Gröfter til Vandets Aflöb, at Takken blev funden. 
Den laae 5% Fod under Jordens Overflade, og ubetydeligt nedsænket i et Lag Leermergel; 
dette Lag bedækkedes af det fem og en halv Fod mægtige Lag af smuldrende Türvejord 
blandet med Sand. 
