XLI 
efter Chr. F. I Excerptet hos Photius af denne Forfatters Værk %) findes (pag. 253 
af Hoeschelii Udgave af Photius) folgende: mærkelige Sagn: „Klippen Leukas kaldes 
saaledes efter Leukas, een af Odysseus’ Staldbrödre, en Zakynthier, som skal have an- 
lagt Apollonstemplet her, Hvo, som nedstyrter sig fra denne Klippe, befries for 
ulykkelig Kjærlighed, og Aarsagen er denne: Efter Adonis’ Déd sögte den sörgende 
Afrodite overalt efter Apollon, for at raadföre sig med ham (som een, med Forudvi- 
denhed og Spaadomsevne begavet Guddom) om sin ulykkelige Kjærlighed; hun fandt 
Apollon endelig i Argos paa Cypern og udöste sit Hjerte for Guden. Han förte hende 
til den Leukadiske Klippe og båd hende at styrte sig i Havet. Afrodite gjorde det, 
og fülte sig strax lettet for sin Længsel og Kummer. Hun spurgte da Apollon om 
Aarsagen til denne magiske Kraft; Apollon svarede: fordi selve Zevs, da han var for- 
elsket i Here, pleiede at komme herhen, og stedse fandt Lindring paa denne Klippe.” 
Vi see af dette Sted at Ptolomæus i det mindste saa meget, at de religiöse Sagn, som 
foranledigede hine besynderlige Indretninger paa den Leukadiske Klippe, stige op til 
den fjærneste Oldtids mythiske Traditioner. 
Da alle nyere Reisende, som besögte hiin romantiske Klippe og Ruinerne af 
Apollonstemplet, droge did til Söes, og derimod Landveien, een Dagreise fra Staden 
indtil det sydvestlige Forbjerg, ikke hidtil er beskreven i nogen trykt Bog, saa foretog 
Forfatteren, i April Maaned 1820, denne Udvandring fra Staden Agis-Maura igjennem 
Landsbyerne Exäthi, Kuvilid og Athåni, og forbi andre, tildeels paa Bjergene skjønt 
beliggende Landsbyer: Epôlphisa, Sphakiötes, Kalamithis, Diamigliani og Drägano. 
Denne Vei har adskillige, ogsaa med Hensyn paa Öens antike Tilstand, mærkelige 
Punkter, hvilke Forfatteren beskrev i nærværende Afhandling, som sluttede med en nöi- 
agtig Fremstilling af de Ruiner, af Apollonstemplet og af andre antike Bygninger, som 
endnu er forhaanden i Nærheden af den navnkundige Marmorklippe. 
Professor David forelæste et Brev til Dr. Villermé i Paris om Mortalitetsfor- 
holdet i Danmark siden Midten af det forrige Aarhundrede, i hvilket han viste, hvor- 
ledes dette som Fölge af den stigende Velværen, Culturens Fremskridt og en bedre 
Sundhedspleie har forandret sig omtrent i samme Grad og paa samme Maade som Döde- 
ligheden i Frankrig efter den nævnte Academikers og Chateauneuf de Benoistons Iagt- 
tagelser. Hertil knyttede han nogle Bemærkninger for at vise, at Mortalitetsforholdet i 
den yngre Alder ikke aftager og ikke bestandig kan aftage i samme Grad som Morta- 
#) Under Titel soi tio sig ToAup.adsrav xaLvns forootas, 
