XLVII 
danne tilsammen en beegagtig, eller harpixagtig, i en Temperatur lidet over den al- 
mindelige, blöd og seig, og, ved en Varme noget under samme, spröd Masse. — Om 
disse Stoffer, samt om adskillige herhenhörende Biproducter er Forfatteren i Ferd med 
at anstille fortsatte Undersögelser; ligesom han ogsaa agter at forsöge Acechlorplatinets 
Forhold under endnu flere Omstændigheder. — Den for disse Forsög temmelig betyde- 
lige Mængde Acetone, har Forfatteren forskaffet sig ved Destillation af en Blanding 
af Blysukker og Kalk, hvilket han anseer for den bedste Tilvirkningsmaade af dette Stof. 
Professor Forchhammer har forelagt Selskabet en Afhandling over geognostiske 
Forandringer, som hidrøre fra en stor og forbigaaende Oversvömmelse, der har truffet 
Danmark i en meget tidlig Tid, og han har meddeelt som Indledning, lagttagelser og 
Betragtninger over den Maade, hvorpaa Masser, der have været udrårte i Vand, afsætte 
sig. En meget voldsom bevæget Vandmasse afsætter, naar denne Bevægelse pludselig 
formindskes, de udrörte Stene, Sand og Leer, uden at de ere afsondrede efter Størrelse 
og Vægtfylde; den afsætter uschichtede Masser. Naar det bevægede Vand senere ind- 
virker paa disse uschichtede Dele, vil det lidt efter lidt udskylle Sand og Leer, levne 
Stenene, og hvis Vandets Bevægelse er periodisk stærkere eller svagere, vil det afsætte 
Sand og Leer i særegne Lag paa Stenene. Saaledes bliver en uschichtet Masse lidt 
efter lidt deelt i Lag. 
Naar Vandet ved en voldsom Bölgegang medförer Masser, hvis Størrelse og 
Vægtfylde ikke er meget forskjellig, vil det afsætte disse Masser i Lag, der svare til 
Bölgernes udvortes Form. Saadanne Lag dannes endnu ved vore Kyster og Liimstenen 
viser næsten overalt disse, oprindeligen hældende Lag. 
Naar en bevæget Vandmasse udbreder sig over en Landstrækning, hvis Jord- 
bund bestaaer af Sand, Leer og Stene, saa vil denne Vandmasse udskylle Sandet og 
Leeret og samle et Steenlag, der er mere eller mindre mægtigt, efter Stenenes Mængde 
i den oprindelige Jordbund og Vandets Bevægelse. Dette Steenlag vil fålge Landets 
oprindelige Ujevnheder naar Vandbedækningen har været meget kort; det vil mere nærme 
sig til Horizontaliteten naar Vandbedækningen har varet lenge. Forfatteren har nu 
havt Leilighed til at forfålge et saadant Lag fra den sydligste Deel af Öen Amrom i 
det Slesvigske, indtil Nissumfjorden, og imod Ost indtil en Dal imellem Horsens og 
Skanderborg, hvilken sidste lagttagelse dog er noget tvivlsom, og da dette Lag mangler 
paa Landets egentlige Østkyst, paa Fyen, Sjælland og Öerne i Östersöen, slutter han 
deraf, at det er foranlediget ved en Oversvömmelse, der gik ud fra det nuværende 
Vesterhav. Ved at sammenligne Indvirkningen, som denne Oversvömmelse har havt 
