LI 
forekomme 5 Arter, af hvilke den ene synes identisk med den europæiske Huusmuus'; 
de fire övrige Arter ansees for nye. Knoglelevninger af de fleste af disse Arter ere i 
uhyre Mængde sammenhobede i dé fleste Huler. Efter korteligen at have omtalt Pung- 
dyrenes, de Tykhudedes, Dråvtyggernes og Rovdyrenes, der nulevende Arter, men af 
hvilke der sjelden findes Levninger i Hulerne i nuværende Periode, med Undtagelse af 
Didelphis munnus, gives flere Oplysninger om de nulevende brasilianske Arter af Or- 
denen Bruta (Edentata Cur.), hvis ældre Forsteninger findes i saa stor Mængde i Hu- 
lerne. Dovendyrene forekomme ikke paa det indre Höiland, de tilhöre det sammen- 
hængende Belte af Urskov, som beklæder Brasiliens Kystkjæder. Af Myrebjörnene 
derimod findes de begge större Arter Myrmecophaga jubata og M.-Tamandua i Huledi- 
stricterne. Med Hensyn paa de af Zoologerne antagne Arter af Beltedyr gjöres adskil- 
lige kritiske Bemærkninger. Det Antal af Arter, som leve i hine Egne, sættes til 5, 
af hvilke Dasypus Gigas og D. tricinctus ere yderst sjeldne; temmelig almindelige ere 
derimod D. gymnurus og D. gilvipes; overmaade hyppigt forekommer en Dasypus Art, _ 
som först blev anseet for D. longicaudus Prine. Max., men senere er antaget for en 
egen Art under Navn af D. uroceras, som er den samme, som Herr A. de St. Hilaire 
medbragte til Cuvier under Navnet Tatu-verdadeiro. 
I den anden Afhandling, som ledsages af talrige Afbildninger, giver Forfatteren 
en Oversigt over de uddöde Dyrearter, hvis Levninger han har truffet i de af ham 
undersögte Huler, med bestandigt Hensyn paa det numeriske Forhold af Slægterne og 
Arterne i den nærværende Periode, ledsagede af Bemærkninger om disse Slægters geo- 
graphiske Fordeling overhovedet. Da Forfatteren for det meste af isolerede Stykker af 
Skelettet har maattet udfinde Dyrearten, fordi sammenhængende Dele af Skelettet sjelden 
forekomme, indtræffer undertiden det Tilfælde, at de fundne Stykker vel vare tilstræk- 
kelige til at bestemme Slægten, hvortil de höre, og at ansee Arten som uddöd, men 
ikke nok til at karakterisere og benævne den. 
Forfatteren begynder efter sit System med Ordenen Bruta eller de slöve Dyr, 
af hvis förste Familie han har fundet nogle enkelte Levninger af en Myrebjörn af Stör- 
relse som en Oxe. Af Beltedyrfamilien ere Forsteninger saavel med Hensyn paa Arter 
som Individuer meget talrige. Nogle henhöre til nulevende Slægter, men ere ikke 
hyppige nok til at kunne fuldstændigt bestemmes; for andre derimod troer Forfatteren 
at burde danne nye Slægter. Saadanne ere: EURYODON, der udmærker sig ved sine 
forfra bagtil sammentrykte Tænder, HETERODON, hvis eneste Art er af Störrelse som 
Das. uroceras, og som afviger fra de nulevende Bæltedyr ved en langt större Uover- 
TR 
