LTIT 
kunde synes at staae i Modsigelse til Udförelsen af en klattrende Bevægelse i Træerne, 
men seer man hen til Föddernes Dannelse, til Klöernes Form og mægtige Störrelse, 
_ til Negleledets Articulationsmaade, og til Fodsaalernes Stilling med mere, som Forfat- 
teren vidtlöftigen undersöger, vil man deri see de samme Egenskaber, som gjöre 
Doyendyrene vel til noget langsomme, men sikkre Klattrere, og som derimod gjüre saa- 
vel Gang som Graven vanskelig. Den lange Hale, som udmærker Megalonyx fremfor 
Megatherium, kan maaskee have været en Snohale. 
Den förste Familie af Ordenen Acleidota, eller de drövtyggende Dyr, har i 
hiin Periode, som gik umiddelbart forud for sidste Jordomvæltning, tællet flere Slægter 
paa Brasiliens indre Höiland end i nærværende. Foruden tvende Hjortearter, begge 
forskjellige fra de nulevende, opholdt sig i hiin Tidsperiode i disse Egne en Antilope- 
Art, som allerede er bekjendt af Forfatterens Beskrivelse af Macqviné-Hulen, og to 
Arter af Slægten Camelus, af hvilke den ene har overtruffet Hesten i Störrelse, den 
anden har været noget mindre. De hidindtil fundne Levninger af disse sidste ere 
imidlertid ikke tilstrækkelige til at afgjåre, om de have henhårt til den gamle Verdens 
Kameelslægt eller til Underslægten Auchenia, hvis Arter ere eiendommelige for Syd- 
amerikas Alpekjæde. Forfatteren er af flere Grunde, som han anfårer, mest tilbåielig 
til at antage det sidste, hvorefter Slægten Auchenia vil have havt en större Udbredning 
i hiin Periode. Det samme turde maaskee være Tilfældet med den foran omtalte An- 
tilope, hvis Hr. Gay’s Formoduing bekræfter sig, at en Antilopeart skal opholde sig 
paa de utilgjængeligste Steder af den sydligste Andeskjæde. Endelig har Forfatteren 
fundet Levninger af en Slægt af Drövtyggere, som i Knoglebygningens Finhed kappes 
med' de smækkreste Antiloper, men bortfjerne sig i Detaillen af deres Skeletdele saavel 
fra denne Slægt som fra de övrige cavicornia. I nogle Dele nærme de sig Hjorte- 
slægten, men afvige destomere i andre. Denne forsvundne Dyreslægt har faaet Navn 
af LEPTOTHERIUM, som efter Levningerne at dümme, har bestaaet af tvende Arter, 
den ene mindre end Raadyret, den anden stårre end Hjorten. 
Af Levningerne af de tykhudede Dyrs Familie henhörer en Art til Tapirslægten, 
tvende til Navlesvinene (Dicotyles), og endelig en Art til Mastodon. 
Rovdyrenes Familie viser sig i nærværende med et ringere, Antal »af Slægter, 
men med flere Arter, end i hiin tidligere Periode; imidlertid anförer Forfatteren flere 
Grunde, som lade formode, at ogsaa Arternes Antal har været större. Antallet af samt- 
lige fundne Arter belåber sig til 40. Iblandt Arterne af de Slægter, som endnu fore- 
komme i samme Egne, udmærker sig en stor. Kattearl, næsten af Lövens Störrelse, 
