LV 
omtaler i det Hele 53 uddöde Arter, henhårende til 32 Slægter, af hvilke 10 ere 
aldeles forsvundne. 
I et andet Afsnit anstiller Forfatteren omfattende Undersögelser over den for- 
svundne Dyreskabnings Beskaffenhed, og sammenligner den med den nuværende paa 
samme Steder levende, saavel med Hensyn paa generiske og specielle Former, som 
ogsaa id Hensyn paa de numeriske Forhold baade af Slægterne og Arterne, og paa 
Slægternes tidligere Fordeling over den östlige og vestlige Hemisphære, hvorved han 
samler de afledede Resultater som fundne Hovedpunkter i Pattedyrclassens historiske 
Behandling. 
De i de gamle Gravhöie, eller saakaldte Kæmpehåie eller Jettehöie fundne 
Skeletter havde hidtil ikke været underkastede nogen nöiagtig Undersögelse. Især ledet 
af de Steenvaabens Form, der sædvanligviis findes sammen med dem, havde Professor 
Nilsson i Lund yttret den Formodning, at de ældste Indbyggere i Skandinavien, der 
her ligge begravede, kunde have været Grünlændere (Skandinavisk Fauna, Lund 1835, 
pag. XL). 
Prof. Eschricht benyttede en gunstig Leilighed til at undersöge Rigtigheden af 
denne Formodning. I en Kæmpehüi i Nærheden af Stege paa Moen, hvis Indre viste 
den sædvanlige Steensætning, fandtes sammen med en stor Deel Steenvaaben og Rav- 
sager flere Skeletter, hvoraf dog kun 3 Hoveder kom velbevarede til Kjöbenhavn. 
Disse havde en meget characteristisk Form, der aldeles afveg fra den let kjendelige af 
Grönlenderhovedet. De vare smaa, runde; Baghovedet overordentlig kort, og den store 
Aabning for Rygmarven overordentlig langt tilbageliggende; Ansigtet meget lille, Öien- 
brynsbuerne paafaldende fremstaaende og tilsyneladende forenede i Midten; Næsebenene 
ikke fladtrykkede, men tvertimod stærkt opstaaende; hvorved en dyb Tvergrube dannedes 
mellem dem og Oienbrynsbuernes Forening; Tænderne alle meget sunde, afslebne. De 
forhaandenverende Knogler af Yderdelene angav en Legemshöide af Middelstörrelsen. 
Af disse Characterer har Prof. E. troet at kunne slutte, at hine Skandinaviens ældste 
Indbyggere ikke have hört til Esquimostammen eller til noget med de mongolske 
Stammer beslegtet Folk, men meget mere til et Folkeferd af den kaukasiske Race. De 
her for de tre möenske Hoveder angivne Characterer passede i det Hele taget ogsaa 
paa alle andre Hoveder fra Kæmpehüie, der forefandtes i forskjellige Samlinger i Kjö- 
benhavn, omtrent 11 i Tallet, og opgravede i meget forskjellige Egne af Riget. 
Senere ere derimod i en anden Kjempehöi paa Möen, tæt ved hiin förstom- 
talte, og af samme Bygningsmaade, fundne 4 Hoveder, der betydeligen afvige fra alle 
