LVI 
de üvrige, saa at Undersögelsen nu viser sig langt vanskeligere end den fra först af 
syntes. Disse Hoveder ere ingenlunde runde, men langtrukne, og Nakken, eller den 
bagved det store Rygmarvshul liggende Deel af Nakkebenet, snarere at kalde lang end 
kort; Næsebenenes Opstaaen og Öienbrynsbuernes Fremragen mindre kjendelig; saavel 
Skæretænderne som Kindtænderne meget stærkt afslebne. 
Prof. E. troer, at der maa oppebies nye Hjelpekilder til en saa vanskelig Un- 
dersögelse, som den over disse gamle Hovedskaller og Beenrade nu viser sig at være, 
og har forelöbigen i en populair Afhandling i Dansk Folkeblad sögt at vække Opmærk- 
somheden og Interessen for dem, ,i det Haab at man i Fremtiden vil anvende mere 
Omsorg for deres Opbevarelse end hidtil var skeet. 
De saakaldte Under-Net, retia mirabilia, der længst have været kjendte paa 
Hjernens Pulsaarer hos flere Pattedyr, men senere fandtes paa mange andre Pulsaarer, 
især paa Yderdelene af Dovendyrene og flere andre Pattedyr med meget langsomme 
Bevægelser, har Prof. Fschricht allerede tidligere i Fælledskab med Prof. Johannes 
Müller i Berlin opdaget og beskrevet at findes overordentlig store og uddannede paa 
Thunfiskens Lever (über die arteriösen und venösen Wundernetze an der Leber des 
Thunfisches &c., Berlin 1836. fol.). Merkverdig syntes i dette Tilfælde især den 
Omstændighed at være, at ikke alene Pulsaaren men ogsaa Portaaren deeltog i denne 
Dannelse, saa at her fandtes det förste Exempel paa et dobbelt Net af denne Natur, 
begge stærkt indflettede i hinanden, men uden Spor til indbyrdes Anastomose. 
Senere blev Prof. E. opmærksom paa, at en gammel Forfatter Hovius (Trac- 
tatus de circulari humorum motu in oculis Lugd. Bat. 1716 pag. 23) allerede har be- 
skrevet de senere af Rapp og Barkow fundne Under-Net paa Oxens Øie, og derhos 
meget fuldstændigere end disse, idet han ikke alene har fundet denne Dannelse paa 
Arterien, men ogsaa paa Venen. 
Der maatte altsaa opstaae den Formodning, at maaskee alle retia mirabilia i 
Grunden findes paa begge Blodkarsystemer, og blot af den Grund hidtil kun angaves 
hos Arterierne, fordi Venerne sjeldnere indspröites og vanskeligere undersåges. Da 
Prof. E. altsaa var kommen i Besiddelse af et Exemplar af Bradypus tridactylus i 
Viinaand, anmodede han Hr. Regimentschirurg Ibsen — hvis overordentlige Færdighed 
i anatomiske Præparationer allerede tidligere havde viist sig i Indspröitning af Doven- 
dyrets Pulsaare-Under-Net med råd Masse, — om at pröve Indspråitningen saavel paa 
Venerne som Arterierne. Det lykkedes efter Onske; Arterierne fyldtes med råd, Ve- 
nerne med guul Masse, og Udfaldet svarede ganske til Formodningen. Ogsaa hos 
