LXX 
holdt jeg det for min Pligt at udtale dette Folkets tillidsfulde Haab, ikke som noget 
Deres Majestæt nyt eller lidet bekjendt; men det er Fædrelandskjerlighedens Trang at 
udtale sig, og Statens friske Liv. trives, hvor Kongen bestandig har en levende nærvæ- 
rende Overbeviisning om at hans store og gode Forsætter have Rodfæste i Folkets 
Hjerte, og hvor Folkets Kjerlighed stedse næres ved Overbeviisningen om Kongens 
Kraft og gode Villie. Da de Ord, som tales i Kongernes høie Sale, i vore Tider 
gjenlyde til de fjerneste Hytter, vil ogsaa det, som her er talt, være .et Bidrag, om 
end nok saa ringe, til at oplive og vedligeholde den Kjærlighed mellem Folk og Konge, 
som er det danske Folks gamle Natur. 
Vi nedbede Guds Bistand og rige Velsignelse over Deres Majestæt og vort 
elskede Födeland, som De kaldtes til at styre. 
Hs. Majestæts Svar herpaa var, saavidt det efter en Tilhårers Hukommelse kan 
gjengives, fölgende: 
.Jeg finder en sand Tilfredsstillelse ved de Fölelser, De bevidne mig. Ingen 
kan dybere end jeg fåle det store Tab, Landet nylig har lidt. Min forevigede For- 
gjænger har gjort meget for Videnskaberne; jeg vil stræbe, ogsaa heri at fölge hans 
Exempel. — De have ikke feilet, naar De holde Dem overbeviste om min Kjerlighed 
til Oplysning og Videnskaber, og min Erkjendelse af disses Nødvendighed til Menne- 
skeslægtens Lykke og Staternes Blomstren. Det har været mig en sand Fornöielse at 
fore Forsædet i Videnskabernes Selskab, og min nye Stilling skal ikke skille mig derfra. 
Vel kan jeg ikke mere, som forhen, stadigt måde i Deres Sammenkomster; men saa 
ofte som skee kan vil jeg lade Selskabet samles hos mig, hvad enten dette saa skeer paa 
Christiansborg, eller i denne Bolig, og vil da fåre Forsædet imellem Dem. Hvad ellers 
der forhandles i Selskabet, derom kan Secretairen aflægge mig Beretning, og forsaavidt 
Noget dertil egner sig, forud melde mig det. Jeg vil iövrigt overlade det til Selska- 
bets egen Afgjörelse, om De ville vælge en Vicepræsident, eller forholde Dem efter 
Vedtægternes Bestemmelse og Fremgangsmaaden i Præsidentens Fraværelse. De ville 
sikkert ikke ophåre fortsat at arbeide med Kraft paa Videnskabernes Berigelse til Gavn 
og Ære for Fædrenelandet. Intet skal glæde mig inderligere end at fremme Selskabets 
Bedste. 
I Selskabet for Naturlærens Udbredelse har jeg ligeledes: med megen Tilfreds- 
hed fort Forsædet, og glædet mig over den Iver og det Held, hvormed det har ar- 
beidet paa at udbrede Sands for Naturkundskaber og deres Anvendelse ikke blot i vor 
Nærhed, men ogsaa i Landets forskjellige Dele. Ikke heller fra dette Selskab vil jeg 
